J,:b DISKUSSION. 



r()rclaf,'cl, :intiiif;(.'ii cl:irif;cnoni alt man köpt <ict c-lliT därigenom att man vid- 

 tagit fcirliattringar daral. Men delta varde är lormellt oili saknar i verklig- 

 lictcii lirt\<leLsc lör den omedelbara prisbildningen. /AV 7;nt/i- snni ell förelag 

 I ii I, III iiii;iii/iiii; Il II Hill lin ilii /.■ii/ii/iilisci m/i- ull t vi /•ii /Hr i/i Ila fiiiclii^!, njknsltiiilg. 

 I"'.tt kaijitaltöremal iir icke \ardt i oo millioner därlör, att det en gäng kostat 

 sä mycket att Iramstalla, utan darlor alt det elter t. e.x. 5 procent af- 

 kastar 5; millioner. Kn skog som alkastar 30,000 kronor, är icke värd en 

 million, utan (etter 5 procent) 20 gånger 30,000 kronor, d. v. s. endast 

 ()oo,ooo kronor, älven om ägaren skulle ha rakat lägga ner en million i den. 

 Man rör sig i en riillkomlig cirkel, da man säger att en skog endast kan 

 al kasta x, procent. Det betvdcr att skogen icke är värd det, som nian tagit 

 till utgängspimkt lör viirdet. 



Detta läter emellertid egendomligt. \'i \eta ju alla, att en skog /«^/w^/ 

 kan \ara värd en million ne li i alla tall alkasta endast 30,000 kr. Hur kan 

 tiel da kiimma sig- Jo. det kommer sig däraf, att skogen /laii få sitt kapi- 

 l.dvärile genom att sn/jiis; och f)rsaken till att nägon vill köpa den till så 

 liogt pris är, att den kun läs att alkasta 5 jirocent genom öjierajverlining. 

 I 'ärlörutan vore ett sa högt skogs\ärde under nuvarande förhållanden en 

 omöjlighet. Det värde skogen har är alltså rea/isalionsrärdet, och så länge 

 det finnes möjlighet tor personer att afverka skog så som de ha lust, kommer 

 den alltitl att behålla sitt realisationsvärde. Sålunda fiir skogen härigenom 

 ett högre värde än den bör ha i förhållande till afkastningen. Hur man 

 \änder det, är det nationalekonomiskt felaktigt att ha ett på sådant sätt be- 

 stänidt värde på skogen ;i ena sidan och att å andra sidan afverka så, att 

 man jiå detta värde endast far 3 jirocent. Realisations\ärdet kommer då 

 direkt att inbjuda till skotiing af skog. 



Jag kan icke första att det gifves mera än tre möjligheter i en sådan 

 situation. Den föista är att genom en verkligt effektiv s/;ogs/agsti/'l>iii!i; för- 

 hindra, att skogen öfverafverkas. Skogen kan dä under inga förhållanden 

 kiimma ,itt afkasla öf\er ett bestämdt belopp, och som följd häraf upphör 

 t\dligen all anledning att köpa den efter ett högre kapitalvärde än som van- 

 lig räntefot motsvarar denna afkastning. Realisationsvärdet försvinner dä 

 uppenbarligen, och sa till vida är allt godt och väl. Men tydligen sänkes 

 si-fgi-ns Å-ii/iilii/7'i/n/i- 01 ksä i proportion härtill. Om skogens kapitaliserade 

 värde \arit en million, men om man genom en skogslag gör det omöjligt att 

 af\erka mera an för 30,000 kronor om året, sjunker skogens \ärde frän en 

 million till 600,000 kronor. 



Den aiii/ia möjligheten är skogssköfling. 



I )en /;■((//,- möjligheten ar den af herr jägmästare Andersson angifna, att 

 man i/iifvrr ii/>p (i/knsliiiiigiii pa skogen sa, att den motsvarar normal kapital- 

 ränta på det i skogen nedlagda \ärdet. Härigenom behåller ju skogen sitt 

 ursprungliga kapitalvärde, men delta frestar ej till ötverafverkning, då ju 

 skogen i ordnad dritt afkastar hvad detta kapital bör göra. 



1 )et är möjligt att härvidlag spela in icke ekonomiska faktorer, hvilket 

 jag ej är i stånd att bedöma. Men rent ekonomiskt sedt förefaller det mig, 

 som om endast dessa tre af mig angifna lösningar äro tänkbara, och det kan 

 väl ej rimligt\is \ara tvifvel om, att den tredje i ordningen är den mest 

 gynnsamma, om den ar uttörbar. hvarom jag naturligtvis ej vill uttala nägon 

 mening. 



