EKONOMISKA PRINCIPER FÖR RATIONIXI, SKOGSHISHAI LNING. 3^1 



Inledaren påpekade i sitt mycket intressanta föredrag, att vi skulle hälla 

 stamantalet nere genom gallringar och blädningar. Jag kom därvid att tänka 

 på hvad doktor Loven i slutet af sitt föredrag härom dagen beträffande 

 Schwappachs teorier yttrade, nämligen att Schwappach påvisat, att skranket 

 mellan trakthuggare och blädare nu var bortfallet. Detta är ju möjligt, men 

 jag skulle härtill vilja tillägga, att det är icke vi blädare som gått in i her- 

 rar trakthuggares kalfhage, utan det är nog de som kommit in i vår. 



Jägmästare Ern.st Andersson: .\f\en lierr Wallmo synes misstro sko- 

 gens förmåga att vä.xa i värde med samma hastighet som penningen — 

 längre än till 50 a 60 år. 



Jag upprepar, att man genom omsorgsfulla och tillräckligt kraftiga gall- 

 ringar är i stånd att höja skogens värdetillvä.\ti)rocent betydligt öfver de 

 slutna beståndens, samt därigenom höja den ålder på skogen intill hvilken 

 skogsproduktionen är rentabel. 



Herr Welander vill göra gällande, att man genom att tillämpa hans 

 princip: högsta absoluta produktion utan hänsyn till om den af kastning sko- 

 gen lämnar utgör endast 2 ä 3 % skulle blifva ///•. Detta är ett högst 

 märkligt uttalande. Icke annat jag kan förstå, måste en skogsägare, som 

 tillämpar denna princip, ganska snart blifva utfattig. 



Han måste ju anskaffa ett mycket stort kapital, som antagligen drager 

 sina s % i ränta, men får icke mera än 2 ä 3 % till räntans betäckande. 



Ingen går frivilligt in på att ordna sin ekonomi på sådan bas. Men 

 härtill vill herr Welander tvinga alla skogsägare genom lagstiftning! 



Länsjägmästare Arvid Nilsson: Med anledning af herr Wallmos yttrande 

 om tillförlitligheten hos undersökningsresultatet frän enstaka profytor, vill jag 

 endast erinra om, att de af Schwappach undersökta profytornas antal upp- 

 går till ej mindre än 144 upprepade gånger reviderade ytor. 



