EN MARGHORRSHAK.IMNG 1 OFRK DALARNA. 



385 



Utvisa merendels ett oregelbundet och slingrande förlopp samt korsa 

 ofta hvarandra. Modergängen ligger här mera ytligt, den ingriper helt 

 obetydligt i splinten, men larvgångarnas ändar, piippkamrarna, ligga i 

 allmänhet ute i den tjocka barken. 



Den nu gifna framställningen grundar sig hufvudsakligen, speciellt hvad 

 H. mbior beträffar, på erfarenheter, som gjorts i andra europeiska länder. 



a 



WUMllX 



UTTTT 



Fig. 3. Schematiska teckningar af moder- ocli larvgångar, a af 

 H. piniperda, b af H. minor. 



Schemati.sche Zeichnungen von Mutter- und Larvengiingcn, a von H. pini. 

 perdn. I, von //. minor. 



Huruvida denna mindre märgborrart har ett likartadt uppträdande hos 

 oss, och om den sålunda äfven i vårt land är en af de primära orsakerna 

 till tallarnas bortdöende, är en fråga, som ännu står obesvarad, men som 

 dock måste vara af den största vikt att få utredd. För en verklig lös- 

 ning af detta spörsmål erfordras emellertid, att undersökningen utföres 

 på våren i själfva svärmningstiden, och att därvid särskilda observations- 

 träd ställas, på hvilka skadornas utbredning och omfattning kunna stu- 

 deras. I Danmark tyckes denna art ännu vara sällsynt (jfr BOAS, II, 

 sid. 193 och L0VENDAL, sid. 82) och har icke genom sitt uppträdande 

 gifvit anledning till några närmare studier. 



Den skadegörelse märgborrarna låta komma sig till last står emel- 

 tid icke enbart i samband med deras arbete i fortplantningssyfte. Då 

 den nya generationen blifvit färdig, angriper den grenspetsarna i stor 

 utsträckning, och det är just denna verksamhet, som gifvit skalbaggarna 

 deras namn. De äta sig nu in genom bark och ved till skottets märg 



