GUNNAR scHoi Il- 



Tillgången på ekollon i Sverige 

 hösten 1911. 



Krir.ig an Eitlieln in Scliwi-den 

 iiii Herb-^te I 91 1.) 



Distrikt och revir. 



!^. l.o. K.ii.i.lKS. 



1. 'II. V..s<-rås. 



Knk..|m,K 



linds. 



64. 



N Uosl.i 

 rbvhu 



Ostm iliitriktct. 

 StockIi..lms. 70. K 



Clfe^t^ 



hei fiTuUhe7ui^r 



■^""'^å^S;. kJiolriL r^ Svexg-rUch^tUl- 

 ^T^^ ^^.jS ' 3 ''"3 ^^ friatÅefi- 



dr trud orft sajrv - 

 tiAigt svag tilL - 

 gäng i btiståndBn. 

 IGert/xger- reicK - 

 uzhxr^rtran "bex- 



Ertrua X7V StstÖJid. 



'• ■v '\ \'¥r , Ug bUgång hos fh.- 

 stä£na£,tjtLd och 

 sa/n/xdigt rnedtl- 



bestémdai,. 



iMitt^Tnassiger - 

 rTuh2i^i£r Xrirag 

 ba, frcLStthinder^ 



abnassiger ErtTyj^ 

 t/t BeständxTV/. 



^m^bJdigtzUqänghDs 

 ocA i bcstärui. 



å OmbertT ig — 23 maj. Blomningen har i allmänhet varit svag, och 

 ollontillgången är därför också i stort sedt ringa eller ingen (se kartan å 

 sid. 415) Endast från Jönköpings revir inrapporteras. Sommarens 

 torka s)nes flerstädes inverkat menligt på ollonens utveckling, hvilket 

 särskildt framhålles af kronojägarna i Vederslöfs bev.-tr., Svartedalens 

 bev.-tr., Värnamo bev.-tr. (Jönköpings revir), Ombergs bev.-tr. samt 

 nästan öfverallt i Skåne och Blekinge. Kronojägaren i Halmstads bev.-tr. 

 uppgifv er, att mer än hälften af ollonen äro slöa. Jägmästaren i Xorra 

 Skånes (Angelholms) re\ir framhåller, att de bokollon, som finnas, äro 

 till 90 % värdelösa. 



I rapportformulären finnas tillfällen för kronojägarna att lämna fri- 

 \illiga upfigifter om blomningen och fruktsättningen hos europeisk och 

 sibirisk lärk, vanlig silf\ergran. al, annbok, alm, ask, lind, lönn och 

 o.xel. Rörande dessa träd ha också mänga kronojägare i södra och 



