430 J. .MK\F.S. 



tallriksformif,'!. I'å lodräta ytor utvecklas den nära tallrikslikt eller ock hatt- 

 eller konsolformigt. linder källartak lossnar den ej sällan i kanterna och 

 antar utseende al' en trait. liegynnande fruktkroppar te sig såsom vaddliknande, 

 snöhvita bildningar, hvilka framtränga ur fogar och sprickor i bräder eller 

 nuirar. De antaga under sin vidare utveckling efterhand en rödgul samt 

 slutligen ockrabrun ända till mörkbrun färg. Samtidigt öfvergär myceliet till 

 en fastare, köttig, läderartad beskaffenhet, den l)ildade sporbärande väfnaden 

 ihymenium) lägger sig i vågigt fram och åter böjda veck, som mångenstädes 

 sammanstöta och sammanväxa samt mot midten förtätas till ett tätt nätverk. 

 Ofta antaga fruktkroppar, som växa vågrätt på golf, ett blomkålsliknande 

 utseende. 



I''n annan typ af fruktkroppar är en mera hudartad bildning, som sällar» 

 i lika ut\e( kläd form \ isar fcirenämnda karaktäristiska struktur. Den uppstår 

 sålunda, att pä ytan utbredda mycelier omedelbart öfvergå i fruktbildande 

 tillstånd. 



l'å fruktkro|)[)en utvecklas fortplantningsorganen, sporerna. Redan en 

 lindrig luttstr()m förmår kringsprida dessa. Där talrika fruktkroppar äro till- 

 fmnandes, är golfytan ofta beströdd af sporer såsom med ett ockrabrunt pulver. 



Hvarje svam])utveckling lörutsätter en relativt hög grad af luft- och sub- 

 stratfuktighet. Luftfuktighet u])pstår i tomrum, såsom i mellanbottnar, under 

 golf m. m. genom afdunstning af det i murar och inbyggda bjälkar befintliga 

 vattnet och ofta frän fuktighet i trossfyllningen, om denna inlägges våt och 

 ej fått torka tillräckligt, eller när golfven lagts för tidigt och alltför snart 

 strukits. \'attenångorna slippa ej ut, och här finna träfördärfvarna de bäst 

 möjliga betingelserna för sin fortkomst: vatten i virket, luftfuktighet och, enär 

 bostäderna eldas under \intern. hela året om den Un en snabb utveckling 

 erforderliga värmen. 



Emellan den äkta hussvampen oi h dess samsläktingar finnes emellertid en 

 väsentlig fysiologisk skillnad. .Medan alla öfriga husförstörare behöfva en större 

 eller mindre fuktighetsgrad ej blott för sin första utveckling, utan äfven för 

 fortsatt tillväxt, förmår endast den äkta hussvampen att angripa fullkomligt 

 lufttorkadt virke äfven vid normal luftfuktighet och att inom jämförelsevis kort 

 tid vinna en oerhörd utbredning. Han allena är därför att verkligen frukta 

 afven i torra och välbyggda hus, och kan vanligen blott med svårighet och 

 afsevärda kostnader tillintetgöras, under det att samtliga öfriga svampar kunna 

 aflägsnas medelst lämpliga åtgärder, enär deras tillvaro är beroende af fort- 

 varande fuktighet. 



Man trodde förr, att luftdrag förstörde hussvampen. Detta är ett misstag. 

 Själfva luftdraget dödar ej svampen, ehuru på ställen, där i alla fall föga 

 luftfuktighet finnes, dess mycelium bringas att förtorka, idet att det afsöndrade 

 och till den omgifvande luften utdunstade vattnet icke kvarstannar. 



I lekmannakretsar är den åsikten utbredd, att hussvampen förstör endast 

 furuvirke. Det är ej så, den angriper lika väl alla andra träslag. De blifva 

 blott alltefter hårdhet och motståndskraft förstörda mindre hastigt än det 

 mjuka furuvirket. 



Myceliesträngarna äro betydligt lifskraftigare än det ömtåliga lösa myceliet^ 

 som \id minsta beröring faller ihop och ändrar färg. 



Frågan, huru länge s\ampen förmår fortlefva, står ännu öppen. Pro- 

 fessor H.^RTiG anser ej uteslutet, att den efter 40 år ännu är vid lif. Be- 



