11USS\'AM1'F.N'. 431 



visadt är, att den fortlefvat minst 4 år i torrt virke, som förvaras fullkom- 

 ligt torrt. 



Ytterst känslig är den äkta hussvampen för högre temperaturer. Högsta 

 växtkraften har den mellan 18 — 22° C. Redan vid 26" upphör den att till- 

 växa. Vid en temperatur af 34" dödas han efter 4 dygn, vid 40° behöfves 

 blott en timme för dödandet. 1 användningen af hetta finnes alltså ett värde- 

 fullt medel för svampens bekämpande. 



Heträffande svampens sanitära betydelse må anföras, att han hvarken är 

 gitug eller, såsom mången trott, förmår hos människan åstadkomma eller öfver- 

 föra parasitära sjukdomar. Tvifvelaktigt synes ock vara, att dess sönderdel- 

 ningsprodukter, lukt etc. kunna vid nöjaktig vädring orsaka sjuklighet. Visser- 

 ligen bidrager den till bostadens försämring därigenom att den afsöndrar kol- 

 syra och vatten och kan göra hela bostäder fuktiga. En annan sak är, att 

 den c:a 30 "„ ägghvita innehållande fruktkroppen öfvergår i förruttnelse. Där 

 organiskt ämne ruttnar, utvecklas illaluktande, stundom giftiga gaser. Denna 

 olägenhet kan atlijälpas genom de vanligen ytligt framträdande fruktkropparnas 

 aflägsnande. 



Anmärkas bör, att den äkta hussvampen icke är inskränkt uteslutande 

 till byggnader, utan att den med bibehållande af sina egendomliga känne- 

 tecken äfven i det fria innästlar sig å upplagsplatser. 



Den vilda hussvampen liknar den äkta till sitt yttre. Fruktkropparna äro 

 blott svagare, tunnare, deras ytors veck mera tätmaskade. Men af betydelse 

 är, att hans förstörelseförmåga icke uppnår den äktas. Äkta hussvampen för- 

 mår att ur virket utdraga den tredubbla mängden näringsämnen, förstör alltså 

 virket tre gånger så starkt som den vilda. Man bör därför ur så väl byggnads- 

 teknisk som juridisk synpunkt bedöma svampen annorlunda, ur teknisk syn- 

 punkt redan därför, att blott den äkta kan dödas vid förenämnda låga tem- 

 peraturer. 



Under benämningen lonvlesvampar sammanfattas här alla de svampar, 

 som utom den äkta hussvampen åstadkomma virkesförstöring i byggnader. 

 ]Mest förekomma de i nybyggda hus. Deras tillvaro är likväl bunden vid 

 fuktiga föremål. Torröta förekommer i byggnader synnerligen ofta, kanske 

 allmänt, men blir till följd af dess mindre betydelse ofta förbisedd. Golftiljor 

 angripas merändels icke i sådan grad, att de brista utan särskild anledning. 



Rlåv/es-vaniparna angripa endast den näringsämnen innehållande splintveden. 

 De borttaga cellernas näringsinnehåll men förstöra ej cellväggarna. Af dem 

 angripet virke har samma hållfasthet som friskt och kan i torrt tillstånd 

 utan tvekan användas som byggnadsmateriel. Dess värdeminskning kan 

 anses tillkommet af endast estetiska hänsyn, då varan är mindre lämplig till 

 snickeriarbeten. 



Vid hvarje uppträdande af svamp i ett hus är det naturligtvis af vikt att 

 dess art bestämmes, hvilket kan ske endast af fullt sakkunnig botanist. Men 

 är endast fråga om huruvida antingen den äkta hussvampen eller någon annan 

 svampart föreligger, kan äfven en sakkunnig, som ej är botanist, utröna detta 

 genom kultivering af träprof vid bestämda temperaturer. Endast den äkta 



