43 i J- MKVKS. 



hussvanipcii uppluir att \a\a \ iii j/' ('., \i(l hvilkcn värmegrad däremot alla 

 öfriga tralordarl\arc, den vilda luissvaiiiijen inbegri|>en, fortväxa. 'IVäprofven 

 fuktas väl och kultiveras i slutna gasskålar e. d. i termostater delvis vid 26 ;„ , 

 delvis vid 20 — 22" C. LUvecklas vid 22'' ett lätt, hvitt öfverdrag af svamp- 

 trådar, under det att vid 26 "„ ringa eller ingen mycelutveckling äger rum, 

 så föreligger den äkta hussvainpen. Afven torde det vara möjligt för icke 

 mvkologen att, om normalt utvecklade fruktkroppar af äkta hussvampen före- 

 finnas, ])ä dessa igenkänna arten, därest han noga känner dessa kroppar. 

 Likval är härvid försiktighet af nöden, enär fniktkrop|)en kan förväxlas med 

 dem at andra svamparter. 



. [/oci/y/rr för srain/is/iikdoinars fiiicbvfiiiani/i- och //ekätii/xiude. — Första regeln 

 för svampbildnings förebyggande är användande af torra byggnadsmaterialier 

 och undvikande af hvarje vattenöfverskott i virket, ty svamp kan bildas blott 

 vid närvaro af fuktighet. Vidare ett fortsatt bibehållande af trävirkets torrhet 

 synnerligast på ställen, där luften är utestängd. Vattenhalten utrönes enklast 

 pä så sätt, att borrspån, uttagna med centrumborr omkring 10 cm. djupt ur 

 en bjälke, genast inläggas i ett glas, hvars vikt är känd, och torkas c:a 6 — 10 

 timmar i laboratoriets torkningsskåp vid 100'' C. samt vägas före och efter 

 torkningen. Ar vattenhalten ej större än 5 — 8 %, kan golfbeläggning före- 

 tagas utan tvekan. Af största vikt är att bjälklagret är lufttorrt. 



Virke från gamla byggnader användes ofta vid nybyggnad, och förnekas 

 kan ej, att gamla bjälkar ofta äro bättre än nva, enär de äro fulltorra, men 

 en stor procent af sådant virke plägar vara angripet af torröta och ofta 

 äfven af äkta hussvampen, särskildt å bjälkändarna. Inlägges sålunda angripet 

 virke, och inträffar under byggnadstiden olämplig väderlek eller umgås det 

 oförsiktigt med vatten, sä att virket genomfuktas, så återväckas alltför lätt 

 sjukdomsfrön till lif och svampinfektion är fullbordad. Gammalt virke bör 

 därför användas blott med största försiktighet. 



Att trossfvllningen är torr är vidare af stor vikt. Bäst är torrt grus 

 eller torr flodsand. 



En artificiell uttorkning borde företagas i hvarje nybyggnad, hvari an- 

 vändts rått virke eller sådant som måst uppföras under en våt period. 



En annan försiktighetsåtgärd är virkets isolering på de ställen, där det 

 kommer i omedelbar beröring med fuktigt, nyuppfördt murverk. Bjälkändarna 

 böra kringmuras torrt. Att förorda är en skoning af glaserad lera. 



Särskild försiktighet fordras, när golf skall läggas omedelbart på jordytan 

 utan underliggande källare. Här behöfves möjligast bästa dränering af jorden 

 och därefter en tät betongbetäckning, på hvilken tiljorna läggas. 



Ett svårt fel är, om i nybyggnader trägolf beläggas med linoleummattor, 

 innan fullständig uttorkning skett eller före två år efter byggnadens uppförande. 



I handeln utbjudas en mängd kemiska medel, som påstås ovillkorligen 

 döda svamp. Möjlighet att därmed döda redan befintlig svamp är dock full- 

 ständigt utesluten. Medlen kunna endast ifrågakomma såsom förebyggande 

 hjälpmedel, och som sädana äga de sitt värde. 



De hufvudsakliga åtgärder, som skulle kunna ifrågakomma för den äkta 

 hussvamjiens och öfriga träfördärfvande svampars ofIä<;s?iiu!de, äro hetta, uttork- 



