SKOGSVARDSKOHEMNGENS TllJSKRIKl 191 



Några reflektioner öfver jägmästare Ernst Anderssons 

 föredrag den 23 mars 1911. 



Af ('ai;i. \. ScHONBF.Rr,. 



lli Sk()gsvar(lsr<)rLMiiiit;cns tid>krirt, julih;ilk-l för i<)ii, återfinnes ett 

 töredrag, som jägmästare K.RNsr Andikss(in den 23 mars 1 9 1 1 höll vid före- 

 ningens årsmöte angående de ekonomiska principer, enligt Inilka efter hans 

 förmenande en rationell skogshushållning skall bedrifvas. 



r)ä kanske andra med mig fatt den u])[)fattningen, att herr Andersson 

 forortlar de korta omloppstiderna, säsom varande de enda finansiella, och såsom 

 följd iläraf äf\en pläderar för de äldre — enligt hans förmenande oväxtliga 

 beständens snara afverkning, o( h sähmda i väsentlig män ifrar för minsk- 

 ningen af värt stående virkeskajiital, sä må ilel tillåtas mig att fa yttra några 

 ord i frågan och särskildt franihälla de |)unkter, där herr Anderssons argu- 

 mentering ej synes mig fullt -- l)e\iskraftig. Sakens stora betydelse nöd- 

 vändiggör ju, att vi ifrån skogshushallarens och ej blott ifrån virkesspekulanten^ 

 synpimkt bilda oss en bestämd åsikt om de af herr A. föreslagna åtgärderna. 



Att börja med kan jag, i motsats till herr A., fullt ut förstå den far- 

 håga för skogens existens, som ifrån gamla tider gjort sig gällande, då jag 

 tror mig under de sista 30 åren hafva iakttagit en återgång i skogstillgången, 

 åtminstone ä de orter, där jag haft min verksamhet förlagd. Denna återgång 

 synes mig ej heller minskas, hvarken genom det pä senare tider lifaktigare 

 intresset för skogsvård och speciellt skogsodling, som gjort sig bemärkbart. 

 eller genom de större eller mindre skogskomplexer, som af statsverket in- 

 köpts, och hvilka ju ännu äro helt obetydliga i förhållande till hela landets 

 skogsareal. 



Jag rekommenderar säsom en illustration till detta mitt påstående herr 

 .A. att jämföra D.^hlbekc.s beständskarta öfver Skåne ifrän slutet pä 1600-talet 

 med nuvarande förhållanden. Den omedelbara uppväxten* af ungskog, 

 s(ini herr A. »i de flesta fall» konstaterar, har jag ej kunnat iakttaga och ber 

 att fa hänvisa till norra Skånes, Smålands. Hallands och Bohusläns ljung- 

 marker, hvilka med 100, 000-tals tunnland vittna om motsatsen. 



Hur det ser ut i Xorrland, vågar jag ej yttra mig om, då jag ej varit 

 där sedan jag lämnade institutet, men nog har jag, och flera med mig, af 

 andras uttalanden fått det intrycket, att det ej alltid och öfverallt där är så 

 väl beställdt med äterväxten. 



Skulle nu herr .\:s finansiella huggbarhetsberäkningar gifva skogsafverkaren 

 ytterligare stod i det forcerade tillgodogörandet af våra äldre och medelålders 

 bestånd är jag rätld, att om ett eller annat tiotal är åtminstone skogarna i 



