43^ CAKI, v. SIHONHEKc;. 



säger, man lar ej kimiia la tillliandla sig papper med höga räntor till |)ari- 

 kurs. Dot i andra näringsgrenar placerade, frigjorda skogskapitalet fordrar 

 för att Mi(\a produktivt af\en \tterligarc arbete; kajiitalet i skogshushållningen 

 däremot tilUaxer äfvcn utan arbete (beständsvård) årligen med en om är> 

 relativt liten ränta pä ränta. 



Att lägga skogens saluvärde — 0( h detta kan ju for livar gäng det be- 

 räknas endast vara ett dagsjjris — till grund for Ijestänunande af huggbar- 

 hetsäldern är nog ganska riskabelt, dii saluvärdet mycket är beroende på 

 konjunkturerna, och jag för min del fruktar, att, om huggbarhetsäldern skaU 

 följa alla prisfall och prisstegringar, \äl stora rubbningar i hushållningen 

 konnne att uppstå! Det fmnes något, som heter jämnvikt i hushållningen, och 

 denna jäiiunikt, statiken, är i skogshushållning, där så långt mellanrum ligger 

 mellan saild <h h skörd, lätt att rubba men svar att återställa. 



.\tt skogens tillväxt kan genom beståndsvården ökas, däri instämma nog 

 alla med herr .\., men denna ökning har dock sina gränser, och alla veta vi 

 ju, att det tar tid, innan gallringen verkar. 200 k\arlämnade träd lämna ej 

 genast samma tilbäxt som förutvarande 250. 



\'id all gallring bör jag dock alltiti minnas, att det är markens produk- 

 tionsförmåga, som i längden ger all tillväxt, och för skarpt gjorda hugg- 

 ningar orsaka lätt nog en återgång i niarkboniteten. 



Herr .\. framhåller, att skogsskötiingen ofta kan framtvingas af det faktum, 

 att den ärliga nettobehållningen af skogen är lägre än 5 % af skogens. 

 saluvärde. 



lag tror, att det ej så mvcket är med\'etan(let häraf som spekulations- 

 lustan, som är den drifvande faktorn. 



I ndras mig, om en person, som exempelvis köper en skog för ro. 000 

 kronor och efter ett år har realiserat den med en behållning af 15,000 kronor 

 ej anser sig hafva gjort en vinst af 5,000 kr.: Men det har han faktiskt 

 ej, ty först skall han hafva 500 kr. i ränta på sitt inkopskapital och sedan 

 betaldt för sitt på realisationen nedlagda ökade arbete, hvilket han, om skogen 

 lämnats att fortväxa, kunnat göra fruktbärande ])å annat håll. Allt är sålunda 

 ej vinst, som så kan s\nas, och något måste väl också afskrifvas pä hvad. 

 tyskarna kalla Unternehmergewinn , och som jag med ett annat ord skulle 

 vilja kalla för »spekulationspremier . 



Herr A. anför som stöd för sina påståenden en del exempel, huru en 

 skogsspekulant kan göra sig vinst genom realiserandet af skogen, där på grund 

 af en eller annan orsak ej uttagits, hvad som kunnat uttagas. Så har skett och 

 kommer allt framgent att ske — men hvad en eller annan vårdslösad för- 

 valtnings ogynnsamma resultat har med den rationella huggbarhetsäldern att 

 göra, inser jag ej: frågan blir alltid den. är det finansiellt riktigt att påskynda 

 öfvergången till lägre eller låga omloppstider, eller lönar det sig att fortfarande 

 hälla dem högar Alltid måste vi förutsätta, att beståndsvärden i båda fallen 

 är på höjden af modern teknik. 



Herr A. ser räddningen för »skogsslakteri» i hög ärlig nettoafkastning. 

 Jag har en annan uppfattning, och det är den, att dä uti skogshushållningen 

 alltid finnas stora värden, som lätt kunna realiseras, spekulationslusten alltid 

 skall drifva till forcerad afverkning. \'i se ju dagligen, huru goda räntebärande 

 papper, som lämna 6 — 7 <><, utdelning. b\ta om ägare till parikurs och 

 (lärunder. 



