STOCKHOLMS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 5 



värdelös. P3n väsentlig större effektivitet skulle vinnas, därest för upp- 

 häfvande af afverkningsförbud föreskrifves, att vederbörande skulle de- 

 ponera den skäliga kostnaden för återväxten. 



Därigenom .skulle undvikas dels risken af säkerhetens försämring 

 och dels tidsutdräkt och besvär vid förpliktelsernas uttvingande. Emel- 

 lertid förtjänar äfven tagas under öfvervägande, huruvida icke skydds- 

 medlet afverkningsförbud bör kunna få en utvidgad användning, särskildt 

 när fråga är om den yngre och växtligare skogen. 



Detta skulle ske därigenom, att då detta medel nu endast får kom- 

 ma till användning för att tvinga fram åtagande från .skogsafverkarens 

 sida om åtgärder för återväxt samt säkerhet därför, dess användning 

 äfven skulle föreskrifvas såsom ett direkt medel för skogsbeståndets tryg- 

 gande. Detta innebär, att, då efter vederbörandes ompröfvande bibe- 

 hållandet af viss ung och växtlig skog anses vara lämpligaste och säk- 

 raste medlet att trygga skogen, förbud meddelas att verkställa afverk- 

 ning i annan form och omfattning än af myndigheterna föreskrifves. 

 Lagföreskrifter i sådan riktning skulle otvifvelaktigt leda därtill, att ve- 

 derbörande afverkare sökte före a/verkningens början träffa öfverenskom- 

 melse med skogsvårdsstyrelsen och denna skulle därvid till skydd sär- 

 skildt för ung och växtlig skog äga ett mera effektivt medel än det 

 nuvarande, de enbart interimistiska afverkningsförbuden. 



En förutsättning för hvarje effektiv tillämpning af lagföreskrifter till 

 skydd för enskildes skogar är, att vederbörande skogsvårdsstyrelse er- 

 håller kännedom om afverkningarna, innan de påbörjas. Enligt skogs- 

 vårdsstyrelsens mening bör sålunda i lag införas en viss anmälningsplikt 

 i berörda hänseende, hvilken skall fullgöras innan någon afverkning 

 börjar. Från anmälningsplikten böra naturligen vara undantagna sådana 

 fall, då afverkningen sker endast för husbehof, för skogsbeståndens för- 

 bättrande och framtida bevarande och sålunda sker ur ren skogsvårds- 

 synpunkt. 



Att man skäligen kan ålägga anmälningsplikt för den, som efter 

 upplåtelse ämnar drifva afverkning å annans mark, torde icke blifva 

 föremål för tvekan, men äfven i fråga om afverkningar till afsalu, som 

 bedrifvas af ägaren själf, synas icke böra möta några betänkligheter mot 

 ett stadgande om anmälningsplikt. Med hänvisning till hvad som an- 

 förts vill skogsvårdsstyrelsen i syfte att vinna en förbättrad vård om 

 enskildes skogar förorda: 



att lagens bestämmelser om förpliktelse att vidtaga åtgärder för 

 återväxt göras mera effektiva, exempelvis genom föreskrifter om deposition 

 af kostnaderna i stället för säkerhets ställande i fråga om så väl even- 

 tuella öfverenskommelser som i och för upphäfvande af afverkningsförbud; 



