Skogsvårdsstyrelsens inom Hallands läns landstings- 

 område berättelse för år 1910. 



De enskilda skogarnas tillstånd och skötsel. 



Märkbara förändringar i skogarnas tillstånd kunna ej påvisas frän 

 ett är till ett annat, hvarför det som anförts härom i föregående berät- 

 telser ännu äger giltighet. 



Hvad äter skötseln beträffar, sä kan i denna spåras en förbättring, 

 som dock hufvudsakligen gäller ägarna af större skogskomplexer. Ökadt 

 intresse för skogsodling förefinnes, men insikten om gallringens nytta 

 och fördelar är långt ifrån allmänt utbredd. 



Skogsmarkerna lida — i stort sedt — ej synnerligen mycket af för- 

 sumpning. Skogsdikningar borde likväl utföras i större omfattning, än 

 hvad nu är fallet. Styrelsens tillgångar äro emellertid alltför otillräck- 

 liga för att kunna understödja utdikningar, då skogsodlingssaken tager 

 alla medel i anspråk. Medlen förslå ej heller långt vid skogsodlings- 

 arbetet på de vidsträckta rymarkerna, hvilka sedan århundraden ej läm- 

 nat annan afkastning än ett magert bete. Många framställningar om 

 bidrag till ryornas skogsodling hafva måst afslås i brist på tillgångar 

 Det förefinnes således ett stort behof af ökadt anslag. 



Ljungeldar hafva under året förekommit i större utsträckning än 

 föregående år. På 5 olika platser hafva å enskilda marker afbränts 

 minst 280 hektar. Härvid har det dess värre ej stannat, då tvenne ljung- 

 bränningar gifvit upphof till skogsbrand, hvarvid 60 hektar kulturskog 

 blifvit lågornas rof. Upphofsmännen till dessa skador hafva förblifvit 

 oupptäckta trots efterforskningar. 



I öfrigt hafva skogarna varit mera än vanligt utsatta för skadliga 

 inflytelser. Tallskogen har lidit af sprittmaskens angrepp och af grå- 

 barrsjukan. Den yngre granskogen blef nedsatt af stark frost i juni 



