KOPI-ARBERGS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 253 



S/cogsi'åidskoiiiiiiith'ai i Säter anför, att skogskolningar hafva före- 

 kommit mycket sparsamt, att skogsägare vanligtvis själfva hafva verk- 

 ställt sina afverkningar och försålt virket levereradt vid Säters stad eller 

 järnvägsstation eller vid annan skogen närbelägen afsättningsort, att det 

 icke timmerdugliga virket har upphuggits till kastved när det icke, hvad 

 granen beträffar, kunnat apteras till pappersmassaved, att i stort sedt 

 intresset för skogens skötsel synes åtminstone hafva börjat vakna inom 

 socknen och att det är att hoppas att om början till det bättre en gång 

 blifvit gjord, det då icke skall dröja allt för länge förrän hvarje hem- 

 mansägare och mindre jordbrukare måste inse, att skog och skogsvård 

 är ett af lifsvillkoren för att åt \art land bevara en själfägande och obe- 

 roende jordbrukarestam. 



Skogsiuinhkaiiiiiiith-f)! i W/ktr meddelar, att skogslagen omfattas af 

 den skogsägande allmänheten med gillande, men anses hafva kommit 

 försent. Skogsdikningens och bäckrensningens nytta hafva nog allmän- 

 heten full insikt om och orsaken hvarför dessa arbeten ej mera än hit- 

 tills kommit till utförande är nog att söka i bristande företagsamhet, 

 obenägenhet för sammanslutning, hvilken i mänga fall torde vara nöd- 

 vändigt på de mycket sönderdelade markerna, samt till slut i den 

 ganska afsevärda kostnaden. 



Skogsi'årdskoii/iiiittcc?i i Flöda säger, att en del personer, som en gäng 

 fått blicken öppen för behofvet af skogssådd nog hafva fortsatt med 

 dessa arbeten, men det stora flertalet står fortfarande oförstående för 

 frågans djupare innebörd af skyldighet mot kommande släkten. Under 

 den gångna sommaren hade kommittéen varit i tilltälle taga i betrak- 

 tande det goda resultatet af flera års sådd. 



Förvisso skall det i framtiden lyckas bättre att fä kalmarksägare 

 intresserade för sådd, då man kan peka pä några faktiska resultat från. 

 förut utförd sådd. 



Skogsiuirdskoii/Dii/téc}! i Södcrbärke framhåller som ett nödvändigt 

 önskemål att lämpliga åtgäder vidtagas till skydd för ungskog. 



Skogsuårdskonunittéen i Bjiiisäs meddelar, att förtroentlet för skogs- 

 vård och skogsplantering ej är synnerligen stort; man anser nämligen 

 att naturen sköter den saken bäst själf. 



SkogsvardskoDiiuittccn i Boda anför, att skogsvärdslagstiftningen 

 varit behöfiig och redan visat god verkan i det skogssköfling i märkbar 



