NILS G. RINGSTRAND. 



frågan än den, som kommiHén föreslagit. I förbigående kan här an- 

 märkas, att äfven Welander, hvilken, enligt hvad redan är nämndt, ut- 

 talat sig emot anställande af skogsingenjörer i lappmarken, dock finnes 

 bland undertecknarna af det nyss citerade uttalandet. I och för utfö- 

 randet af det löpande arbetet, som med en rikligare tillgång på medel 

 för skogsvårdsändamål, hvilken äfven reservanterna förutsätta, gifvetvis 

 blifver betydligt mera kräfvande, än hvad nu är fallet, erfordras otvif 

 velaktigt tillsättande af en expeditionshafvande sekreterare, vare sig 

 skogsvårdsmedlens förvaltning lägges i händerna på en skogsvärdssty 

 relse eller en skogsvårdsnämnd. I Norrbotten har det redan nu visat 

 sig nödvändigt att anslå medel till arfvode åt en sekreterare uti skogs- 

 nämnden, och däraf torde det utan vidare vara klart, att en sådan per- 

 sons arbete blefve så mycket mera af behofvet påkalladt, om penniiige- 

 medlen och därmed arbetsföretagen — såväl till omfattning som antal — 

 skulle ökas. Någon skillnad i detta afseende mellan en skogsvärdssty 

 relse och en skogsvårdsnämnd föreligger sålunda ej, och då det ej hel- 

 ler har framvisats någon verklig sådan i fråga om omfattningen och ar- 

 ten af det uppdrag beträffande medels'örvaltning, som skulle åligga de 

 män, som betroddes med dessa göromål, vare sig den korporation, som 

 de bilda, kallas skogsvårdsstyrelse eller skogsvårdsnämnd, så är det äf- 

 ven svårt att finna något verkligt skäl för att i de två norra länen an- 

 vända en annan administrationsform än den, som funnit användning uti 

 riket i öfrigt och befunnits fungera väl. I den mån sådant är möjligt 

 och utan olägenhet kan genomföras, bör tvärtom enhet härutinnan efter- 

 sträfvas. En alldeles bestämd olägenhet torde i så måtto vara förenad 

 med en anordning enligt reservanternas förslag, som enhetligheten uti 

 sättet för utförande af de nämnderna åliggande uppdragen naturligen 

 skulle i betänklig grad äfventyras, då de skulle komma att handhafvas 

 af tvenne inom samma län arbetande korporationer. Man har ju redan 

 nu för skogsvårdsstyrelsernas vidkommande klagat öfver brist i detta af- 

 seende, och man kan med säkerhet antaga, att sådana klagomål oftare 

 och kanske med större skäl skulle låta sig förnimmas, därest åt två 

 nämnder inom samma län skulle lämnas ett uppdrag af den art, som 

 reservanterna vilja pålägga dem, eller att fördela skogsvårdsmedlen »ef- 

 ter det verkliga behofvet». 



För att understryka, huru oberättigad och orättvis en skogsvårds- 

 afgift skulle vara, hafva reservanterna framlagt beräkningar, som äro 

 ämnade att visa de stora trävarubolagens förhänskande ställning bland 

 jordägarna i de båda länen, hvaraf den gifna följden enligt reservanter- 

 nas mening skulle blifva, att upptagna afgifter äfven skulle i hufvudsak 

 tillfalla denna kategori af jordägare. Emellertid anses dessa i eget väl- 



