NOKRf.ANnSKA SKOGSVÄKDSKOMMI TlÉNS BKTÄNKANDE. 7* 



jag från tre bolag, nämligen Mo och Domsjö aktiebolag, Holmsunds ak- 

 tiebolag samt Sävenäs aktiebolag uppgift å afveikningstätler, rörande 

 hvilkas aflösande de uppgjort aftal. Det visade sig; dä, att endast dessa 

 bolag träffat sådan uppgörelse i fiåga om 85,605:75 har.' Inför dessa 

 fakta måste jag helt naturligt beteckna reservanternas utredning i den före- 

 liggande frågan säsom otillfredsställande. Då jag ej kunnat från samt- 

 liga bolag, hvilka äga afverkningsrätter i hippmarken, begära upplys 

 ning om, i hvilken utsträckning de möjligen foryttrat desamma, är jag ej 

 heller i tillfälle att fullständigt korrigera reservanternas up|)gifter angå- 

 ende omfattningen af bolagens afverkningsrätter. Att den emellertid Ii 

 der af betänkliga fel tror jag mig hafva visat. — F. ö. må det i detta 

 sammanhang vara tillåtet påpeka, att, då man fattade det beslut, som 

 gaf oss 1903 års skogslagstiftning, hvars för skogsvården ej minst be- 

 tydelsefulla del varit den, som innehåller stadganden om skogsvärdsaf- 

 gifter och skogsvårdsstyrelser, man ej lät sig afhållas från att låta dessa 

 föreskrifter gälla för exempelvis Jämtlands län, där enligt norrlandskom- 

 mitténs, af dess egen uppgift att dömma, ändock mycket ofullständiga ta- 

 beller, bolag likväl ägde afverkningsrätt å 11,3 "o af den i enskild ägo 

 varande marken. Uti Västerbottens och Norrbottens län omfatta af- 

 verkningsrätterna enligt reservanternas egna sifferu[)pgifter — korrige- 

 rade dock i den mån, som betingas af mina ofvan omnämnda undersök- 

 ningar — 6,5 %. Det är f. ö. min bestämda öfvertygelse, som jag na- 

 turligen måste finna mig uti, att reservanterna och med dem liktänkande 

 ej tillmäta någon som helst betydelse, att afverkningsrätterna i stort 

 sedt komma att aflösas inom en ej alltför lång tidrymd, l^äda par- 

 terna, såväl jordägare som nyttjanderättsinnehafvare, äro intresserade af 

 att så sker, och då det äfven ur statens synpunkt vore önskligt, om 

 dessa upplåtelser, som hindra införande af hvarje slag af skogsvård på 

 stora områden, upphörde att gälla, vill det synas, som om det ej borde 

 kunna vara otänkbart, att staten lånade sin medverkan till detta önske- 

 måls realiserande. I annat sammanhang är det min afsikt att framlägga 

 ett förslag i denna riktning. 



Underkastar man nu den andra delen af reservanternas i detta 

 sammanhang framförda motivering mot skogsvårdsafgifters upptagande, 

 eller storleken af bolagens äganderättsinnehaf, en närmare granskning, 

 skall man finna, att äfven detta skäl ej torde böra tillmätas den afgö- 

 rande vikt och betydelse, som reservanterna vilja däråt vindicera. På 

 grund at de rätt stora växlingarna i områdestilldelning pr mantal vid 



* Såsom bevis på tabellens felaktighet kan e.xempelvis nämnas, att, medan densamma 

 Mppgifver arealen på de med afverkningsrätt belastade hemmanen i Mala socken till 45.'^95' ^5 

 har, densamma endast utgör 32,094:24 har eller något mer än 71 % af den uppgifna. 



