lO* NILS G. RINGSTRAND. 



än ytterligare eftertryck ät sin bevisföring pekar man på skogsvårds- 

 afgiftens sammanlagda belopp, som ju skulle uppgå till åtskilliga tio- 

 tusental kronor, ja enligt reservanternas mening till mer än fulla hundra- 

 tusentalet, ett belopp, menar man, hvilket virkesköparna nog ej under- 

 låta att afräkna. Vid denna sista del af bevisföringen har man nog 

 emellertid suggererats af beloppets relativa storlek, utan att närmare 

 betänka, att detta belopp fördelar sig på ett mycket stort antal affärer. 

 Och beträffande den förra delen af beviset torde det förhålla sig så, 

 att, om det än teoretiskt låter sig sägas, att skogsvårdsafgifterna äro 

 en omkostnadspost och såsom sådan frånräknas vid värdesättningen af 

 de å rot stående träden, det dock i praktiken ställer sig så, att den 

 allt lifligare konkurrensen eliminerar bort denna pr kbm. eller träd 

 mycket obetydliga omkostnad. För att lämna en föreställning om denna 

 dess storlek kunna vi antaga, att för 1910 års försäljningar af träd på 

 rot från kronoskogar i de tre norra öfverjägmästartdistrikten skogsvärds- 

 afgift skolat erläggas enligt bestämmelserna i kungl. förordningen den 

 II oktober d. å. med 1,3 % af trädens för skogsaccis uppskattade 

 värde, hvilket sättes till försäljningsbeloppet. Afgiften pr kbm. skulle 

 då komma att uppgå till 4,446 öre. Antager man vidare, att de för- 

 sålda träden hållit i medeltal 0.4 kbm., så blir afgiften pr träd 1,7; öre, 

 ett belopp af den ringa storlek, att det alldeles uppenbart ej kommer 

 att öfva inflytande på spekulanternas prissättning, då deras uppskatt- 

 ningar omöjligen kunna göras till den grad minutiöst noggranna, att 

 de träffa värdet så exakt som på ett sådant belopp när. Detta visas 

 ju äfven af de olika resultat, till hvilka spekulanterna vid sin värde- 

 sättning komma, och som svänga inom en mycket större latitud än det 

 nyss angifna talet. Man påstod på sin lid, att äf\en skogsaccisen skulle 

 komma att sänka prisen å kronoskogsvirket. Emellertid tror jag ej, att 

 man skall kunna påvisa den sänkning af priskurvan, hvilken skulle hafva 

 gifvit sig tillkänna, om antagandet varit riktigt. Orsaken är ingen an- 

 nan än den nyss påpekade, eller att afgifien är så liten i förhållande 

 till den grad af noggrannhet, hvarmed prisbestämningen kan ske, att 

 den faller h. o. h. inom gränserna för dennas variationer och därför 

 bortelimineras af konkurrensen. 



Reservanterna, som emellertid hysa en mot min motsatt åsikt, hafva 

 (sid. 679) framlagt en beräkning öfver storleken af det indirekta under- 

 stöd, som staten skulle komma att lämna till den enskilda skogsvården, 

 om det upptoges en skogsvårdsafgift i enlighet med bestämmelserna i 

 kungl. förordningen den 24 juli 1903. De finna, att detta indirekta 



