NORRLÄNDSKA SKOGSVÅRDSKOMMITTKNS BETÄNKANDK. 1 5* 



Såsom skäl mot att upptaga skogsvårdsafgifter anföra reservanterna 

 vidare, att den själfägande jonlbrukandc bef«jlkningens ekonomiska ställ'- 

 ning vore synnerligen svag, framför allt i lappmarken. Såsom bevis 

 härför omnämnes, att fattigvärdskostnaderna högst väsentligt ökats under 

 tiden frän år igoo till år 190g, och att detsamma vore förhållandet med 

 emigrationen. Synnerligast hafva, synas reservanterna mena, förhållan- 

 dena i Västerbottens lappmark under denna tid försämrats. Detta på- 

 stående, som jag måste erkänna det — på mig verkat rent af för- 

 bluffande, har gifvit mig anledning verkställa en undersökning, huru 

 förhållandena i denna landsdel under angifna period utvecklat sig. Det 

 är visserligen svårt, för att ej säga omöjligt, att framlägga oangri|)liga 

 bevis för det ekonomiska tillståndet uti en landsdel vid en viss gifven 

 tidpunkt, då en mängd omständigheter, som ej kunna statistiskt bely- 

 sas, inverka på den verkliga ställningen. Man kan dock anföra vissa 

 siffror, hvilka kunna ådagalägga sannolikheten utaf, huruvida en förbätt- 

 ring eller försämring inträdt. I det afseendet är naturligen ej storleken 

 af fattigvärdsomkostnaderna utslagsgifvande. En ökning af dessa kan 

 bero däraf, att mera humanitära synpunkter vid fattigvårdens ordnande 

 börjat göra sig gällande. För att anföra ett exempel, sä kan näppeligen 

 den omständigheten, att Arjepluogs sockens utgifter för fattigvård, som 

 år igoo uppgingo till 4,235 kronor, är igog stigit till mer än det dubbla 

 eller g.goi kronor vara bevis för att det ekonomiska tillståndet uti sock- 

 nen undergått en försämring, ty antalet understödstagare hade samtidigt 

 .sjunkit från 138 till 85. Men äfven om detta ej varit förhällandet, utari 

 t. o. m. motsatsen ägt rum, så innebure detta ändock ej bevis för att 

 socknen ifråga det sistnämnda året råkat uti ett sämre ekonomiskt läge, 

 än den innehade år igoo. Så enkla äro tyvärr ej de ekonomiska pro- 

 blemen. Att äfven emigrationssiffran ej är tillfyllest för att visa, huru- 

 vida en försämring inträdt eller ej, torde vara påtagligt. Äfven emigra- 

 tionsproblemet är mera inveckladt än så och kan ej tillfyllestgörande 

 förklaras ur endast den ekonomiska ställningen. En af de utvägar, .som 

 f. ö. anvisats för den norrländska emigrationens motarbetande, är ökadt 

 anslag till skogsvård och därigenom mera arbetstillfällen. Ar denna 

 tanke riktig, kunna skogsvårdsafgifterna blifva — om ock i ringa mån 

 — - ett af de medel, som medverka till minskande af den största lörlu.st- 

 siffra, som ingår i vårt nationella årsbokslut. 



Eftersom emellertid reservanterna anfört, att särskildt i Västerbottens 

 lappmark de ekonomiska förhållandena försämrats, hvilket fått sitt -- 

 enligt deras mening — påtagliga bevis uti ökade skatter, sä har jag före- 

 tagit mig att undersöka, i hvad mån möjligheterna att bära den ökade 

 skattebördan försämrats; ty endast om så skett, eller om utvecklingen 



