NORKLÄNDSKA SKOGSVÅRDSKOMMll 1 l^".NS BEIÄNKANDK. 25* 



upprättad en gemensam afverkningsplan, som i sä fall äfvcn skulle gälla 

 mot ny ägare. Reservanterna anse fara för missbruk af dylik rätt ligga 

 nära till hands, äfvensom att de af kommittén förordade garantierna 

 häremot icke äro tillräckligt betryggande. Denna invändning synes mig 

 innebära ett så fullständigt underkännande af Kungl. Maj:ts förmåga att 

 underkasta den ingifna ansökningen och de af alla vederbörande öfver 

 densamma afgifna yttranden erforderlig granskning, att jag måste be- 

 tvifla, att reservanterna rätt uppfattat den verkliga innebörden af kom- 

 mittéförslaget. 



Förutom de erinringar i anledning af kommitténs lagförslag, till 

 hvilka de tre reservanterna gemensamt funnit skäl, har herr Welandkr 

 i en särskild reservation uttalat sin från kommittémajoritetens afvikande 

 mening rörande dimensionslagen. Han sammanfattar sin åsikt rörande 

 hvad en lag för de ifrågavarande trakterna bör innehålla på följande sätt: 

 »Lagen skall till sitt hufvudinnehåll afse effektivt skydd mot öfver- 

 drifven afverkning af ungskog till afsalu. 



Afverkning till afsalu får endast ske efter föregående utsyning eller 

 i vissa fall anvisning enligt skogsvårdens fordringar af vederbörande 

 skogsingenjör. 



Hemmansägaren äger rätt att på begäran få all fuUmålig skog ut- 

 synad, endast med den begränsning, som är nödig för tryggande af sko- 

 gens återväxt och en rätt beståndsvård, hvarjämte äfven för fastigheten 

 nödigt virke för eget husbehof af undermålig eller fullmålig skog skall 

 sparas. 



För utsyning och .stämpling af undermålig skog erlägges af skogs- 

 ägaren viss afgift pr. kbm. enligt härför bestämda grunder. 

 För utsyning af fullmåliga träd erlägges ingen afgift. 

 Eget husbehofsvirke äger hemmansägaren fritt afverka och använda. 

 Den dimension, som angifver trädet som fullmåligt, sänkes till om- 

 kring 17 cm. under barken på 4,75 m. från storändan.» 



Flera af dessa synpunkter kunna helt visst förtjäna beaktande vid 

 stiftande af en eftektivare skogslag. Att de ej fått större anslutning 

 inom kommittén beror måhända till en viss grad därpå, att de af \\ K- 

 LANDER icke framlagts — åtminstone ej i en för alla kommittémedlem- 

 mar fullt klar form — och därför ej heller blifvit föremål för diskussion. 

 Emellertid må det här äfven erinras om att kommittén ej hade något 

 direkt uppdrag att omarbeta dimensionslagen. Beträffande den.samma 

 inskränkte sig dess uppgift till behandling dels af Riksdagens båda skrif- 

 velser af den 12 april 1905 och den 31 mars 1906, dels af öfre Norr- 

 lands skogsvårdsförenings skrifvelse den 17 december 1906. Vid sådant 

 förhållande, och då dessutom frågan om vår skogslagstiftning är föremal 



