NOURI.ÄXDSKA SKOGS\ AKDSKOMMI 1 TKNS BKTANKANIit. 27* 



DKR misstager sig, när han anser, att k(jmmittcn sökt finna den sä att 

 säga öfre gränsen för ungskogen. 



Ännu en randanmärkning till denna Wki.AXDKRS reservation ma 

 det tillåtas mig att göra. Han uttalar den förmodan, att hans förslag 

 om utstämpling af all för afsalu afsedd fuUmålig skog ej skall behöfva 

 medföra nägon ökning af personalen. Jag är i det fallet af en motsatt 

 mening och anser mig hafva stöd för densamma uti den (omständigheten, 

 att, då Welander sänkt dimensionen för fullmåligt virke, han äfven så 

 väsentligt ökat dess mängd, att en betydande förstärkning af personalen 

 äfven blir af nöden. Detta är så mycket mer sannolikt, som enligt 

 Weeanders förslag allt saluvirke — sålunda äfven det för ortsförbruk- 

 ning afsedda — skall stämplas. Då Welander ej gjort något undan- 

 tag för ved- och kolvirke, så skall, förmodar jag, äfven detta enligt hans 

 förslag utstämplas eller åtminstone för afverkning anvisas. Afven kon- 

 trollen öfver att sådant virke ej olofligen afverkas, kommer att kräfva 

 en högst betydande bevakningspersonal. 



Kommitténs förslag till administration för skogslagarnas hand- 

 hafvande hafva föranledt tvenne särskilda yttranden, dels af herrar KlX- 

 BERG och WiKLUND, dels af herr WELANDER. 



De båda förra äro eniga med kommitténs flertal däruti, att bestyret 

 med utsynings- och dimensionslagarnas tillämpning bör öfverflyttas frän 

 revirförvaltarna till för ändamålet särskildt anställda skogsingenjörer. 

 Uti sitt förslag undantaga de bada reservanterna dock Pärlälfvens, A'ar- 

 giså och INIalmesjaurs revir i Norrbottens lappmark samt de skogar i 

 Västernorrlands och Jämtlands län, till hvilka dispositionsrätten är in- 

 skränkt i enlighet med kungl. förordningen den 29 juni 1866. På de 

 sålunda undantagna skogarna skulle de af lagen föranledda göromålen 

 utföras af revirförvaltarna. I fråga åter om inspektion öfver skogsingen- 

 jörernas verksamhet hafva de båda reservanterna en från kommitténs i 

 så måtto afvikande mening, som de anse, att denna uti lappmarken bör 

 utöfvas af vederbörande öfverjägmästare, under det att för de båda lä- 

 nens kustland skulle tillsättas en skogsinspektör. För skyddsskogsområ- 

 dena i Jämtlands och Kopparbergs län anse reservanterna förändringar 

 uti de nuvarande förhållandena ej böra vidtagas. På frågan om inrät- 

 tande uti jordbruksdepartementet af en skogbyrå hafva de ej närmare 

 ingått. 



Mot det förslag, hvars hufvuddrag jag här relaterat, synes mig med 

 fog kunna anmärkas, att detsamma är i saknad af en ledande, konse- 

 kvent genomförd tanke. Det synes sålunda knappast vara bärande 

 motiv anfördt för att vidkommande Norrbottens lappmark i så måtto 

 rubba kommittcförslaget. att af utsyningslagcn föranledda göromål i de 



