NORRLÄNDSKA SKOGSVÅKDSKOMMn 1 KNS HETÄNKANDE. 29* 



reservanterna, att denna verksamhet kunde med fördel utöfvas samtidigt 

 på statens och enskildas skogar. Dä jag far anledning att i sammanhang 

 med kritik af Welaxders reservation mot kommitténs förslag till ordnande 

 af denna del utaf skogsadministrationen uj)ptaga till behandling frågan 

 om öfverjägmästarna såsom inspektörer å enskildas skogar, får jag hän- 

 visa till hvad jag i detta ämne här nedan kommer att anföra. Här 

 vill jag endast vända mig mot dessa båda reservanters åberopande af 

 förhållandena uti de tyska staterna, uti hvilka, enligt deras uppgift, kom- 

 munskogar och statsskogar förvaltas af samma personal, och under all- 

 män tillsyn ställda privatskogar äro underkastade samma inspektion som 

 statsskogar. Jag antecknar alldeles i förbigående, att äfven KiNUEKf; 

 stödjer sina uttalanden med att åberopa de tyska förhållandena; man 

 har förut uti en af honom ensam afgifven reservation hört honom hälft 

 ogillande anmärka, att kommittéförslaget till ordnande af administratio- 

 nen å statsskogarna vore uppbyggdt efter tyskt mönster — hvilket i själfva 

 verket ej alls är förhållandet. Att i detta sammanhang använda den 

 tyska administrationen såsom förebild låter sig emellertid ej göra. Där- 

 för skulle först och främst erfordras, att i någon af de t\'ska staterna 

 funnes en skogslag, som vore jämförbar med vår uts\ningslag och gäl- 

 lande för något med hänsyn till skogshushållningens i de olika länderna 

 olika ställning förhållandevis lika stort område som lappmarken. Då 

 denna första förutsättning för en jämförelse saknas, så kunde allt vidare 

 ordande om de tyska förebilderna vara öfverflödigt, helst som kommitté- 

 förslaget afser att ordna specifikt svenska förhållanden. Men då påstå- 

 endet i öfrigt är oriktigt, så bör det ej stå oemotsagdt. Just den af re- 

 servanterna åberopade Forst-und Jagd-Kalender 190g hade kunnat upp- 

 lysa dem om deras misstag. För Preussen, h\arest förhållandena äro 

 olika i olika landsdelar, allt efter som för dem gäller förordningen af den 

 24 december 1816 eller lagen af den 14 augusti 1876, får jag hänvisa 

 till SCHLIECKMANN: Handbuch der Staatsforstverwaltung in Preussen, 

 sid. 335 och följ. Här är ej platsen att lämna ett referat af där medde- 

 lade bestämmelser; de återspeglas för öfrigt uti den af reserxanterna åbe- 

 ropade Forst-und Jagd-Kalenderns uppgifter. Att det lilla landet Sach- 

 sen-Meiningen, hvars administrativa förhållanden jag hört skogsmän i 

 dess grannländer prisa, har en så grundligt genomförd skilsmässa mellan 

 administrationen af stats- oeh kommunskogar, att de olika slagen af sko- 

 gar t. o. m. lyda under olika departement, kan kanske äfven vara att 

 anteckna. 



Den nyligen genomförda regleringen af reviren i Jämtlands län anse 

 de båda reservanterna innebära tillräckligt skäl för att nu ej göra någon 

 rubbning uti där bestående förhållanden. Enligt min mening tala tvänne 



