o'=' NILS G. RIXGSTRAND. 



skäl för en förändring. För det första anser jag, att man bör öfverflytta 

 bestyret med skyddsskogarna från domänstyrelsen, hvars uppgift bör 

 vara begränsad till statsskogarnas skötsel. Såsom konsekvens af denna 

 min uppfattning följer, att äfven ett öfverflyttande från revirförvaltningen 

 af skyddsskogslagens handhafvande blir nödvändigt, då man ej kan tänka, 

 att dessa skola sortera under tvänne myndigheter. För det andra är 

 revirdelningen ej så genomförd, som reservanterna angifva, eller på det 

 sätt, »att skyddsskogarna skulle komma att tillhöra vissa revir, på det 

 att skogstjänstemännens arbete med vården af statens skogar måtte i så 

 ringa män som möjligt föranleda bristande intresse för de enskilda skogs- 

 ägarnas skogshushållning». De nuvarande revir, som inom sina gränser 

 hysa skyddsskogar, äro Frostvikens, Are, Hallens, Rätans och Hede re- 

 vir. Den areal allmänna och skyddsskogar, som de innehålla, framgår 

 af följande tabell: 



Frostvikens revir: allmänna skogar i4>763 har 



renbetesfjällens skogar 305,075 » 319,838 har 



skyddsskogar 273,420 >> 593,258 har 



Are revir: allmänna skogar 17,341 har 



renbetesfjällens skogar 253^97 » 271,038 >. 



skyddsskogar 4.57>842 » 728,880 » 



Hallens revir: allmänna skogar 48,552 har 



renbetesfjällens skogar 256,201 ^ 304,753 » 



skyddsskogar 5i>532 » 356,285 » 



Rä/(7ns revir: allmänna skogar 27,822 » 



skyddsskogar 236,250 >, 254,072 » 



Hc(/e revir: allmänna skogar 27,822 har 



renbetesfjällens skogar 237,161 ,> 264,983 » 



skyddsskogar 343^883 » 608,866 » 



Af förestående siffror torde det tydligt framgå, att en sådan fördel- 

 ning af skogarna på de olika reviren, som reservanterna antyda såsom 

 grundtanken uti den kungl. propositionen om revirregleringen, ej kunnat 

 genomföras. En sådan fördelning är emellertid högst önsklig och ernås, 

 genom att kommittéförslaget antages. Såsom skäl häremot anföra reser- 

 vanterna, att det på grund af skyddsskogslagens bestämmelser om grun- 

 den för utsyningars beviljande skulle möta svårighet att beräkna den 

 omfattning, som utsyningsarbetena kunna erhålla. Det kan ju vara sant, 

 att utsyningarnas storlek ej kan i kubikmassa kalkyleras, men hvad man 

 vet är, att hushållningen äfven å dessa skogar kommer att följa samma 



