NORRLÄNDSKA SKOGSVARDSKOMMn TENS BETÄNKANUK. 31* 



lagar, som öfver allt annorstädes varit för densamma bestämmande, näm- 

 ligen att med det stigande virkesvärdet allt mindre dimensioner kunna 

 tillgodogöras. Detta medför i sin ordning, att utsyningsarbetet blir allt 

 mera kräfvande och tidsödande. Såsom en bekräftelse härä kan den 

 omständigheten tjäna, att kolved nu kan tillgodogöras i norra delen af 

 Jämtlands skyddsskogsområde, sedan inlandsbanan framdragits till Ströms 

 vattudal. Samma blir naturligen förhällandet, sedan de beslutade järn- 

 vägarna i Härjedalen blifvit fullbordade. 



Då kommittén ej föreslagit anställande af någon särskild personal 

 för skyddsskogarna uti Kopparbergs län, utan behandlat dessa tillsam- 

 mans med enskildas skogar uti Särna socken och Idre kapellag, för 

 hvilka skogar tillsammans föreslagits en ordinarie och två extra skogs- 

 ingenjörer, så riktar sig denna reservations afstyrkande utaf ytterligare 

 personal för sistnämnda skyddsskogar ej mot kommittéförslaget. 



Uti en särskild reservation har Welander framlagt ett från såväl 

 kommittémajoritetens som KiNBERGS och WiKLUNDS väsentligen afvi- 

 kande förslag. Detsamma afser, att revirförvaltarna uti lappmarken samt 

 Särna socken med Idre kapellag skulle bibehållas vid utöfvande af de 

 med utsyningslagens handhafvande förenade göromålen, samt att för detta 

 senare ändamål erforderliga arbetskrafter skulle anskaffas genom att 

 anställa ytterligare nitton stycken revirförvaltare i de angifna trakterna. 

 Uti Västerbottens och Norrbottens läns kustland torde Welanders för- 

 slag afse tillsättande af skogsingenjörer, som dock böra anställas på extra 

 stat och enligt hans mening erfordras till större antal, än det af kom- 

 mittén föreslagna. De skulle, om jag rätt fattar hans förslag, endast 

 hafva bestyr med de skogar, för hvilka dimensionslagen gäller, men ej 

 med dem, som äro underkastade utsyningslagens bestämmelser. 



Inspektionen öfver revirförvaltarnas arbeten å enskildas skogar i 

 lappmarken föreslår Welander följdriktigt skola utöfvas af öfverjäg- 

 mästare; ytterligare en öfverjägmästartjänst bör inrättas. På kustlandet 

 anser han, att en särskild skogsinspektör enligt kommitténs förslag bör 

 anställas för de enskildas skogar, för hvilka dimensionslagen gäller. 



Beträffande sättet för ordnande af skogsstatens göromål ä hemman 

 under utsyningstvång samt skydd.sskogar i Jämtlands och Västernorrlands 

 län ansluter sig WELANDER till hvad KiNBERG och WlKLU.XD därutinnan 

 andragit. 



Welanders förslag för administrationens i lappmarken ordnande 

 bygger, såsom synes, på en helt annan grund än den, från hvilken kom- 

 mittén utgått, och som i hufvudsak accepterats af KlNBERG. och W IK- 

 LUND. Enligt deras samstämmiga mening bör det arbete, .som i lapp- 

 marken åligger skogsstaten, uppdelas efter detsammas art, medan 



