56'=-' jOHN I.IXDNER. 



är dock icke öfverallt nödvändig såsom förhållandet är med den rena Sebach- 

 ska metodens första föryngring. 



Vid ])eståndens slutliga föryngring, som alltid sker å större områden jxi 

 en gång, är markberedning mer eller mindre nödvändig. Om markberedning 

 företages, erhålles säkert återväxt. Xär marken är färdig och lämplig för för- 

 yngring infinner sig alltid Luziila pilosa, hvilken växt ock är ett kännetecken 

 på god bokmark. 13är vid föryngringen tillräcklig bokåterväxt icke infunnit 



rf. foto. 



Fig. S. Plantskola för bok och silf\ergran under glest äldre tallbestånd. 

 Sorö akademis distrikt, Danmark. 



sig, planteras i grupper lärk, gran eller douglasgran. Man önskar visserligen 

 stora, rena bokbestånd, men har intet emot en gruppvis inblandning af de 

 nämnda barrträden. 



Den Seebachska metoden användes numer rätt mycket och lämnar i de 

 flesta fall ett påfallande godt resultat. Undantag härifrån finnas visserligen 

 t. ex. i mellersta trakten af Schwäbischen Alb på hvit — juraområdet. Men 

 där är marken mycket torr och stenig och jordmånen grund, hvarför förhål- 

 landet är lätt förklarligt. Meningarna angående den mycket starka ljushugg- 

 ningens företräden äro dock rätt mycket delade. 



Ljushuggning i förening med erforderlig markvård är i regel icke skad- 

 lig för bibehållande af ståndortens afkastningsförmåga. Träden blifva icke 

 fullt så långa och kvistrena, men deras värde är dock stegradt genom de gröfre 

 dimensionerna. Största penningeafkastningen erhålles, om stammen är så grof 

 som möjligt och samtidigt är fullt kvistren på minst y, af trädets totalhöjd. 



