SKOGSADMINISl KATIOXEN. 6 I* 



5:0) att med hänsyn till livad under l:o) liär ofvan hcstäinls dc-n under ruliriken »II. 

 Statens skogsdomäner» bland diverse allmänna ändamål u[)[)tagna post ä 146,933 kronor 

 till oförutsedda och diverse utgifter ökas med 6,500 kronor eller lilj 153,433 kronor; 



6:0) att med iakttagande af hvad under 3:0), 4:0) och 5:0) här ofvan bestämts utgif- 

 terna för statens skogsdomäner nedsättas med 21,500 kronor eller från förslagsvis 6,026,200 

 kronor till förslagsvis 6,004,700 kronor; samt 



7:0) att med iakttagande af hvad sålunda bestämts driftkostnaderna under ar 191 3 för 

 statons domäner fastställas till ett sammanlagdt belopp af förslagsvis 6,342,000 kronor. 



Tillika vilja Vi härigenom bemyndiga Eder ej mindre att, därest å vissa af de 

 särskilda anslagsbelopp, som ingå bland jägmästarnas här ofvan anvisade förvaltningsmedel, 

 besparingar möjligen skulle uppkomma, efter vederbörlig pröfning använda sädana bespa- 

 ringar till fyllande af tilläfvcntyrs uppstående t)rister ä andra anslagsbelopp, än äfven att 

 fördela Arvika och Karlstads revir i lämpliga områden för de ordinarie jägmästarnas och 

 en biträdande jägmästares tjänstetörvaltningar. 



Detta meddelas Eder härigenom till kännedom och efterrättelse samt för vederböran- 

 des underrättande; och återställes härmed generalförslaget, försedt med behörig påskrift, 

 jämte till detsamma hörande bilagor ocli öfriga handlingar. 



Stockholms slott den 6 december 191 2. 



GUSTAF. 



Alfred Petersson. 

 Skogsvårdsafgifternas fördelning. 



Till doniänstyrehtn. 



Uti en till Kungl. Maj:t ställd skrift hafva skogsvärdsstyrelscrna i Södermanlands, 

 Östergötlands, Jönköpings, Kristianstads, Skaraborgs, Örebro, Västmanlands och Kopparbergs 

 läns landstingsområden anfört, att, sedan genom nådiga förordningen den 4 juli 1910 an- 

 gående skogsvårdsafgifter bestämts, att dylik afgift skulle erläggas för all inom landet till- 

 verkad trämassa, landstingsområdena med den fördelning af skogsvärdsafgifterna, som af 

 Kungl. Maj:t genom nådigt bref den 15 april 1910 fastställts för femårsperioden 1910 — 1914, 

 icke komme i åtnjutande af den andel i öfverskottet, hvartill de pä grund af virkets ur- 

 sprung vore berättigade, samt förty i underdånighet hemställt, det Kungl. Maj:t mätte vid- 

 taga sådana åtgärder, att landstingsområdena för femårsperioden 1 910 — 1914 måtte komma 

 i åtnjutande af så stor andel af de skogsvårdsafgifter, som på grund af berörda nådiga för- 

 ordning komma att ytterligare inflyta, hvartill landstingsområdena enligt 2 § af samma för- 

 ordning vore berättigade. 



Härjämte har skogsvårdsstyrelsen i Örebro läns landstingsområde i en särskild under- 

 dånig skrift af den 8 maj 1912 anhållit, att Kungl. Maj;t måtte vidtaga sådan ändring i den 

 genom nådiga brefvet den 13 april 19 10 fastställda fördelningen af skogsvärdsafgifterna för 

 åren 191 1 och 1912, att denna skogsvårdsstyrelse komme i åtnjutande af så stor andel 

 däraf, som ungefärligen motsvarade, hvad skogsvårdsstyrelsen i enlighet med gällande för- 

 ordningar borde erhålla. 



Till följd af särskilda nådiga remisser har Ni den i augusti 1912 afgifvit underdånigt 

 utlåtande i ärendet. 



Vid föredragning denna dag af detta ärende har Kungl. Mai:t funnit före\arande fram- 

 ställning icke till någon Kungl. Maj:ts vidare åtgärd föranleda. 



Härom har Ni att underrätta sökandena. 



Stockholm den 6 december 191 2. 



Al.KRKD PeTKRSSON. IlllgO Elliot. 



Afslagen ansökan om ersättning för förlust på grund af egendoms förkla> 



rande för skyddsskog. 



'Till dotnänstyrelsen. 



I en till Kungl. Maj:t ställd skrift har Erik Bäckman i Orsa i underdånighet anhållit, 

 att statsverket måtte ersätta den förlust, som sökanden skulle hafva lidit pä grund däraf att 

 jämlikt lagen om skyddsskogar den 24 juli 1 903 vissa trävaruhandlanden Olof Köpman i 

 Idenor tillhöriga skogsandelar i det så kallade Oratjärnberg i Våmhus socken af Koppparbergs 

 län förklarats för skyddsskog. Därjämte har sökanden ifrågasatt, huruvida icke de till skydds- 

 skogar afsatta områden för framtiden borde af staten från enskilda ägare inlösas genom ett 

 förfarande, analogt med det som vore föreskrifvet i kungl. förordningen angående jords eller 

 lägenhets afstående för allmänt bchof den 14 ajiril 1 866. 



