7 2* TOR JONSON. 



hämtad från Skogsinstitutets demonstrationsskog å Malingsbo, Klotens 

 kronopark på gränsen mellan Dalarna och Västmanland, sålunda mar- 

 ker, bekanta för ett flertal yngre skogsmän. 



Då tabellerna, som utarbetades till skogsutställningen i Örebro år 

 iQii, nu för första gången fullständigt framläggas i tryck, torde några 

 ord om deras tillkomst och traktens skogsförhållanden här vara på sin 

 plats, i synnerhet som de genom mina afgående elever torde fått en viss 

 spridning, kanske äfven användning. 



Malingsbo f. d. bruks skogar, som genom köp år 1899 öfvergingo 

 i statens ägo, äro belägna c:a 125 ä 175 meter öfver hafvet på mark 

 af i allmänhet ej alltför stenbunden, samt djup och tämligen lättvittrad 

 morän, på vissa ställen dock täckt af rätt mäktiga rullstensaflagringar 

 af något torrare, men i öfrigt också god beskaffenhet. Skogarna, som 

 bestå af tall och gran i omväxlande blandningar — tallen är förhärs- 

 kande på rullstensmarken, men granen på den bättre moränen — ha se- 

 dan gammalt skötts efter trakthyggesmetod med kvarlämnande af fröträd, 

 hvarvid bränning i stor utsträckning användts för underlättande af själf- 

 sådden, som också i allmänhet slagit rätt väl till. 



Vid de senaste 20 å 30 årens föryngringar har dock rutsådd i stor 

 utsträckning användts, och har bränningen nu nästan försvunnit. 



Beståndsvården har i regel tillgodosetts endast genom svaga (10 å 

 15 %) låggallringar och rensningshuggningar, hvarvid något ingrepp i 

 det stundom — speciellt i äldre bestånd — alltför täta kronslutet så- 

 lunda aldrig förrän allra sista åren principmässigt gjorts. På grund 

 häraf kunna de äldre beständen sägas vara i regel något starkare slutna 

 än ungskogarna, där smärre luckor och brister ingalunda äro sällsynta 

 utan snarare regel. På det hela taget torde bestånden kunna sägas 

 vara rätt typiska för en mellansvensk efter äldre, men i regel för sin 

 tid goda metoder skött bruksskog, afsedd för hufvudsakligen kolpro- 

 duktion. Växtformen är mycket god, stammen relativt kvistren och 

 virket synnerligen lämpligt till gagnvirke. 



De här nedan framlagda erfarenhetstabellerna ha tillkommit sålunda, 

 att taxationsresultaten efter c:a 10 % linjetaxering, utförd med hjälp af 

 beståndets höjdkurva och enligt formpunkthöjden bestämda formklass, 

 uttagits för en sammanlagd areal af c:a 800 hektar, hvarvid om möjligt 

 för trakten typiska bestånd valdes. 



Bestånd med en uppskattad lägre »slutenhetsgrad» än 0,6 medto- 



* Det spörsmålet har dock framkastats, om ej bränningen kan vara orsak till granens 

 otillfredsställande tillväxtenergi ä många trakter, jämfördt med den bättre växande tallen. 



