OMLOPPSTIDENS INVERKAN PA SKOGSBRUKETS EKONOMI. 



•83 



lingsbo, dels vid Hasselfors enligt BLOMBERG (190g), vid Högsjö, Alk- 

 wettern och Vassgårda enligt Hedemann-Gade (191 i a) samt hos Stora 

 Kopparbergs Bergslags skogar enligt Enerotii (1912 b). Öfverens- 

 stämmelsen mellan de olika resultaten torde få anses påfallande skarp, 

 om man nämligen dels undantager ett par oväsentliga ungskogsytor, 

 dels starkt Ijushuggna bestånd, hvilka huggningar speciellt å Hasselfors 

 utförts i förut slutna bestånd samt å synnerligen god mark. 



Älder.50 



■fSOÅr 



Fig. I. Jämförelse mellan enligt erfarenhetstabeller härledda och genom direkt uppskattning 



funna värdetillväxtprocenter. 



Sådan huggning afser ju i regel att ge ett godt och slutet bestånd 

 tillfälle till en sista »slutspurt» före slutafverkningen, men i hvad mån 

 det kan lyckas att genomföra samma resultat på svagare mark eller vid 

 upprepade tillfällen i beståndets lefnad, samt huru länge sådan tillväxt 

 håller i sig, kan ännu sägas sväfva i dunkel, hvad våra svenska förhål- 

 landen beträffar. 



Enligt erfarenheter från Tyskland säger t. ex. prof. Martin (191 i sid. 

 134) härom: »En uthållig ökning af tillväxten hos hela bestånd på en viss 

 areal kan dock ej erhållas genom att hålla bestånden glesa (»ljusa»). Tvärtom: 

 bestånd, som äro bildade af starkt Ijushuggna stammar, stå, om förhål- 

 landena i öfrigt äro lika, med afseende på sin uthålliga tillväxt tillbaka 



