84* TOK JONSON. 



jämfördt med sådana, som hällas slutna.»' Detta yttrande torde fa 

 anses stödja den här rådande v^anliga åsikten, att så starka stegringar 

 i tillväxtprocenten, som å Hasselfors-ytorna påvisas, ej kan väntas in- 

 träffa annat än vid själfva öfvergången från sluteji till starkt ntglesnad 

 ställning. För längre tidsrymder öfvergår däremot den procentuella 

 tillväxten snart åter till mera normal nivå, hvarför gallringars betydelse 

 mera ligger i deras absoluta än deras relativa (procentuella) stegring 

 af virkets kvalité och groflek. I samma mån som gallringen hinner 

 verka, ökas nämligen äfven beståndets värde så, att mera lagbunden 

 »jämnvikt' snart åter inträder mellan afkastningen och kapitalet. 



Att någon genomgående och mera afsevärd'^ höjning af de hittills 

 funna värdena på tillväxtprocenteji i slutna bestånd vid olika åldrar ge- 

 nom förstärkta gallringar skall kunna uppstå, torde sålunda under 

 samma relativa prisförhållanden som här ofvan knappast vara att vänta. 

 Att däremot den absoluta afkastningen speciellt å de skogar, hvarifrån 

 exemplet tagits, genom införande af för produktion af gagnvirke mera 

 lämpade gallringsmetoder afsevärdt skall kunna höjas, är ej underkas- 

 tadt det ringaste tvifvel. 



Ett utmärkande drag för Malingsbo-skogarna, liksom för de gamla 

 kolskogarna i Bergslagen öfverhufvud, är nämligen en i regel alltför 

 stor stamrikedom i äldre åldrar, hvarigenom kronans och därmed stam- 

 mens utveckling i väsentlig grad hämmas, till stort men för det ekono- 

 miska resultatet af skogsskötseln.''' 



Skogsbrukets omkostnader. 



Liksom i nästan alla andra grenar af ekonomisk verksamhet har 

 man jämväl i skogsbruket att, förutom den direkta arbetskostnaden, äf- 

 ven räkna med vissa andra oundgängliga utgifter, hvilka antingen icke 



' För att missförstånd ej skall ujjpstå, torde här behöfva påpekas, att detta yttrande 

 ej gäller vanlig gallring, som i princip skiljes från Ijiishuggning däruti, att beståndet efter 

 gallring men ej efter ljushuggning om ett antal år åter förmår sluta sig. 



^ Till jämförelse, huru huggningarna i stort synes ha verkat å Hasselfors, meddelas här 

 de massatillväxtprocenter, som vid 19 12 års taxering erhöllo'^ i olika åldersklasser för to- 

 tala förrådet: 



Åldersklass II III IV V VI 



„.„ .. rllasselfors... 6,2 3,74 2,75 1,95 1,57 



1 lUvaxtprocent < ,. , 



iMalingsbo... 6,6 3,7 2,35 1,60 1,22 



^ Samtidigt som de här ofvan framlagda erfarenhetstabellerna utställdes i Örebro, upp- 

 visades äfven exempel på, hurusom två lika gamla profytor på ungefär samma mark kunde 

 skilja sig i värde per har med c:a 700 kr. eller c:a 40 %, beroende på alltför stor stam- 

 rikedom, som tillbakasatt dimensionsutvecklingen å den ena. Jmfr Enkkoth (1912 a sid. 

 119*). 



