94* TOR JONSON. 



räknats efter 4 och 5 procents räntefot för skogar skötta under olika 

 omloppstider. 



Eftersom afkastningen stiger, så ökas också skogens kapitalvärde 

 7ned stigande omloppstid. Likaså framgår, att rcalisationsvärdet vid alla 

 omloppstider visar sig större än skogens kapitalvärde vid uthållig drift, 

 såväl efter ^ som j procents räntefot. 



För att bättre bedöma detta för skogsbrukets fortbestånd mycket 

 allvarsamma förhållande utsätta vi här nedan jämväl relationen mellan 

 de olika värdena. 



Omloppstid 60 80 100 120 är 



Skogens realisalionsvärde 184 325 481 638 kr. 



/ » kapitalvärde; 4 %... 102 200 262 300 » 



\ >> » 5 %... 82 160 210 240 » 



Relationstal 4 %... 0,55 0,61 0,53 0,47 



» 5 %■•• o,4S 0,49 0,44 0,38 



Af de erhållna relationtalen framgår, att vid 4 och 5 % räntefot, 

 kapitalvärdet endast utgör 38 å 6 1 % af realisationsvärdet. För längre 

 omloppstider beror detta nedslående förhållande på den relativt stora 

 mängden gamla bestånd, som belasta kapitalet, men ge dålig ränta, un- 

 der det att däremot de kortare omloppstiderna lida af den därstädes 

 dryga utgiftsprocenten, som vi dock i det föregående diskussionsvis funnit 

 ofrånkomlig i ordnadt skogsbruk. 



Häraf framgår, att principiellt taget är faran för sköjling i ungefär 

 samma mån förJianden såväl för skogsbruk med korta som med långa 

 omloppstider. Det är endast sköflingsvinstens absoluta storlek, som växlar, 

 hvilket dock ej har annan effekt i praktiken, än att de mindre virkes- 

 rika egendomarna tagas om hand af virkesspekulanter >på det lägre 

 stadiet», samt att möjligen tiden för deras slaktande uppskjutes, tills de 

 fetaste bitarna äro slut. För små skogsbruk med låga administrations- 

 kostnader borde ju faran för ungskogssköfling egentligen vara mindre, 

 men tillkommer här en annan faktor, nämligen ägarens i regel svaga 

 ekonomi, hvarför utan skydd äfven dessa skogar gå till sköfling, de 

 mest lysande räntabilitetskalkyler till trots. Att erfarenheten fullkom- 

 ligt bekräftar, hvad vi härofvan funnit teoretiskt vara en fara för skogs- 

 bruket, torde allra bäst kunna konstateras i de landsändar, där skogs- 

 sköflingen hunnit längst, t. ex. i Småland. Skola månne alla skogar gå 

 dejina väg eller i Jiändcrna på utländskt kapital med billigare petigar, 

 i?man verksamma botetnedel kunna påfinnas? 



Räntabiliteten. För att få ett annat öfverskådligt uttryck för af- 

 kastningen i skogen vilja vi till sist såsom mått anföra räntabiliteten 

 eller afkastningeri i procent af kapitalet. 



