96* TOR JONSON. 



utgifterna afgått, d. v. s. skillnaden mellan behållna virkesförsäljnings- 

 medel och nödiga allmänna omkostnader. 



Det kapital, med hvilket denna nettoinkomst skall jämföras, måste 

 också tämligen själfklart anses bestå af den disponerade markens värde 

 (markkapitalet) och summan af de i produktionen verksamma skogsbe- 

 ståndens värden (virkeskapitalet), hvarvid realisationsvärdet bör användas, 

 äfven om det i ett större skogsbruk ej när som helst i sin helhet kan 

 tillgripas. 



Framställes detta schematiskt, erhälles följande ekvation: 



Inkomsterna — Utgifterna^ 



Skogsbrukets räntabilitet = 777^, — , . , rr — ; , — , och 



Virkeskapital + Markvärde 



crhålles räntabilitetsprocenten genom att multiplicera uttrycket med 100. 

 På grund af våra i det föregående (kol. 4 och 10) framdeducerade 

 uppgifter öfver nettobehållning och engagerade kapital kunna vi sålunda 

 nu framvisa olika omloppstiders räntabilitet (kol. 20) sålunda: 



Omloppstid: ... 40 50 60 70 80 90 100 iio 120 år 



Nettoränta Kr. (förlust) 1,49 4,09 6,29 8,00 9,40 10,48 11,37 ii,98Kr. 



D:o °o » 1,15 -,22 2,49 2,46 2,34 2,18 2,03 1,85 % 



Häraf framgår i) att de mycket korta omloppstiderna skulle med- 

 föra förlust eller ytterst liten ränta (beroende på den dryga utgiftspro- 

 centen), 2) att räntabiliteten så småningom förbättras, samt att den, med 

 en svag kulmination vid c:a 70 å 80 år, håller sig nära lika från 60 till 

 100 år, hvarefter den allt hastigare sjunker, samt 3) att ingen om- 

 loppstid här uppvisar en räntabilitet, enligt hvad vi i Sverige kalla van- 

 lig räntefot. 



Resultatet af denna kalkyl öfver det nuvarande mellansvenska skogs- 



' Ehuru denna framställning af räntabiliteten från svensk ekonomisk synpunkt torde 

 framstå som den enda tänkbara, när ilet gäller ett helt skogskomplex, har jag likväl ansett 

 nödigt öfvertyga mig om att den erkännes äfven af utländska fackmän på området. Det 

 visar sig dä, att prof. Martin, Tharandt (191 1), sedan flera år fullkomligt öfverlygande 

 häfdar formelns företräden gent emot de i Sachsen sedan en lång tid allenahärskande 

 I^ressi.er-Heyerska invecklade ränte-pä- ränteformlerna, hvilka för öfrigt speciellt efter 

 SCHIFFELS angrepp, måste anses förlorat en stor del af sin praktiska betydelse vid lösande 

 af statiska problem af hithörande slag. (Se Schiffki., Centralblatt f. d. ges. Forstwesen 

 1904, 1908, 1910.) 



1'rof. M.\RTIN gifver formeln för nettoräntabilitctsprocenten följande utseende: 



A ^- D — {c -Y v) 

 p = 100. -n 77 , där A (Abtriebsertrag) betyder årliga slutafverkningens värde, 



D (Durchforstung) = summan af gallringsutbytet, c årlig kultur, v (Verwaltung) förvalt-' 

 nings- m. fl. allm. omkostnader samt B (Bodenwert) markvärde och N (Normalvorraiswert)' 

 virkesförrådets realisationsvärde. 



