98* TOR JONSON. 



varligt varna mot alla förhastade slutsatser och åtgärder i ena eller 

 andra riktningen. Först sedan utförliga undersökningar föreligga, i hvad 

 mån allmänna värdestegringen på virke för längre perioder utfyller den 

 löpande räntabiliteten, samt i hvilken grad t. ex. industrien och andra 

 näringar i medeltal förräntar sina kapital för längre tidrymder, kapital- 

 förluster däri inbegripna, först då kan skogsbrukets ställning i vårt all- 

 männa och privata näringslif definitivt bedömas. 



Sammanfattning af omloppstidens ekonomiska betydelse. 



Det framlagda exemplet torde, med något understöd af erfarenhe- 

 ter på annat håll, kunna ge anledning till följande allmänna uttalanden 

 angående den använda omloppstidens betydelse för skogsbrukets eko- 

 nomi. 



7. Till en viss rätt hög grmts stiger såväl brutto- som nettoinkomst 

 med längre omloppstid; samtidigt ökas virkesförrådets storlek och värde 

 eller det engagerade kapitalet högst väsentligt. 



2. De årliga omkostnaderna ha utsikt att stegras med förkortad 

 omloppstid, såifäl absolut som i synnerhet i förhållande till inkomsterna, 

 hvilka till sist ej förmå täcka utgiftskontot, d. v. s. skogsbruket fordrar 

 då årligt tillskott utifrån, och blir omöjligt som näringsgren. 



9. Tillväxtprocenten i massa och värde aftaga med stigande ålder 

 hos beståndet, likaså de ge7iomsnittliga bruttoafkastningsprocenterna med 

 stigande omloppstid. 



/f. Skogsbrukets 7iettoräntabilitet är däremot för vissa korta omlopps- 

 tider negativ (på grund af de årliga omkostnadernas storlek), stiger där- 

 efter till en viss svag kuhninationspunkt för att sedan åter falla, i bör- 

 jan sakta, sedan Ji a st i gare (på grund af trädeits af t ägande tillväxtenergi 

 vid mycket lång omloppstid). 



j. Vårt exempel uppvisar i^igen ejida omloppstid, som ger en lö- 

 pande räntabilitet efter va7ilig räntefot; ej heller har praktiken hittills 

 förut uppvisat exempel på sådan räntabilitet under förutsättning af uthål- 

 lig skötsel och oförändrade virkespris. 



6. På grund häraf är skogens realisationsvärde i regel högre än 

 dess uthålliga bruksvärde efter västlig räntefot, så s?iart värdestegring ej 

 kan påräknas. 



För att äfven i någon mån påvisa, huru förändringar i de för vårt 

 exempel gjorda förutsättningarna påverka räntabiliteten, kan kanske föl- 

 jande utvidgning af ämnet vara af intresse. 



