OMLOPPSTIDENS INVERKAN PÅ SKOGSBRUKETS EKONOMI. 99* 



Som axiom framstår: 



y. En minskning i omkostnadsprocentcn åstadkommer förbättrings en 

 höjning försämring af räntabiliietcji, om allt annat är lika. 



Om omkostnaderna äro == o, skulle skogsbrukets och virkesförrå- 

 dets räntabilitet vara identiska, därest nämligen ej markvärdet fordrade 

 sin andel af räntan. Om emellertid träden i medeltal på en skog växa 

 med t. ex. 8 % i värde, men virkesförrådet samtidigt är så litet, att det 

 endast motsvarar samma värde som marken sä blir den effektiva räntan 

 på hela skogsbruket (= virke + mark) endast 4 %.^ 



Med hjälp af punkt 7 kan härledas: 



8. Ju större relativa omkostnader en skogsegendom har att betala, 

 dess längre blir den för undvikande af direkt förlust nödvändiga minimi- 

 omloppstiden, samt dess längre äfven o)iiloppstiden för uppnående af 

 bästa ränta af skogsbruket. 



I det föregående har hela tiden räknats med oförändrade virkes- 

 pris, men gifvet är: 



g. Att en allmän stegring af virkesskördens värde ökar räntabili- 

 tetert tned den s. k. -^dyrhetstillväxtprocenten^, hvarjör den totala medel- 

 räntabiliteten för den tid prisstegringar pågått, alltid blir större än den 

 vid ett enda inventeringstillfälle funna årliga räntabiliteten. 



Storleken på denna medelökning hos virkesprisen är af yttersta 

 vikt att få utredd, innan skogsbrukets ställning i vårt nationella närings- 

 lif rättvist kan bedömas.^ 



Denna ökning i afverkningens värde medför dock samtidigt en pro- 

 portionsvis lika stor höjning af det kvarstående virkeskapitalets realisa- 

 tionsvärde, hvarjämte äfven markens kapitalvärde måste stegras i samma 

 mån som afkastningen. Genom omkostnadernas allmänt bekanta sti- 

 gande tendens har man också anledning förmoda, att omkostnadspro- 

 centen skall, trots förhöjd afkastning fortfarande ställa sig ungefär lika. 



Häraf följer: 



10. Ätt det vid en inventering fimna förJiållandet mellan afkastning 

 och kapital har vid uthålligt bruk af skogen jöga utsikt att ändras med 

 allmänt stigande virkespris. 



^ Innan omloppstidernas bärigliet från nationalekonomisk synpunkt fastställes, synes 

 mig nödvändigt att på ungefär samma sätt pröfva, i hvad mån de förmå lämna bidrag till 

 skatter och andra utgifter för stat och kommun, eller bidraga till räntabilitet hos järnvägar, 

 flottleder, sågverk, massafabriker och järnverk m. fl. af skogsbruket beroende ekonomiska 

 företag. 



- De flesta författare på området uppskatta dyrhetstillväxten till i medeltal 0,5 ä 2 % 

 årligen. Jmfr Fredknukrg 19 i 2. 



