OMLOPPSTIDENS INVERKAN PÄ SKOGSBRUKKTS EKONOMI. I 03 * 



soin nationalekonomisk synpunkt anses omöjliga i hvarje nutida sam- 

 hälle. De torde närmast böra betraktas som en otidsenlig kvarlefva 

 från skogshushållningens barndomsdagar, då skogsvetenskapen ännu sak- 

 nade medel i sin hand att i detalj framlägga konsekvenserna vid j/Z^v.rA/' 

 tillämpningen af de i och för sig själfva gifvetvis fullt beaktansvärda 

 fordringarna på hög nettoafkastning af skogsbruket. 



Den i motsats härtill framförda räntelärans ståndpunkt till det gifna 

 exemplet ställer sig afsevärdt svårare att bedöma, emedan såväl dess an- 

 hängare som motståndare enligt mitt förmenande i stor utsträckning 

 fört diskussion utanför gränserna af inom svenska skogsbruket rådande 

 faktiska förhållanden. Äfven detta påstående framfördes af mig vid se- 

 naste diskussionsmötet, men är jag först nu i tillfälle att med stöd af det 

 framkomna exemplet bevisa, till hvilket ödesdigert missgrepp på saken 

 räntelärans förfäktare verkligen gjort sig skyldiga. 



Jag vill dä först bemöta några yttranden af prof. Heckscher, som 

 i Ekonomisk tidskrift (19 12, h. 4 o. 6) i vissa bestämda punkter fram- 

 lägger de premisser, enligt hvilka han grundat sina slutsatser i denna 

 fråga. Då detta preciserade framställningssätt torde vara valdt just med 

 tanke på fortsatt meningsutbyte, böra ju missförstånd från början om 

 möjligt anses uteslutna. 



Följande prof Heckschers punkter torde åskådliggöra hans upp- 

 fattning om ämnet. 



Punkt I. (sid. 257): »Den undre gränsen (kurs. af H.) för en skogs 

 kapitalvärde är dess realisationsvärde, eller annorlunda uttryckt: skogs- 

 bruket måste alltid förränta minst skogens realisationsvärde, om det ej 

 vill framkalla sköfling. » 



Ett utdrag ur tab. VI visar däremot följande: 



Omloppstid 40 60 So loo 120 är 



Realisationsvärde 91 1S4 325 481 638 kr. 



Kapitalvärde 4 % (negativt) 102 200 262 300 > 



> 5 % ( d:o ) S2 160 210 240 » 



Häraf framgår, att såvidt med kapitalvärde afses ett skogens netto- 

 värde i ägarens hand, kan vid vanlig räntefot ingen omloppstid uppvisa 

 ett kapitalvärde, som på långt här uppnår realisationsvärdet (detta be- 

 roende på omkostnadernas roll i affären), hvilket sålunda oftast (i ex- 

 emplet alltid) är öfre ej undre gränsen för skogens afkastningsnettovärde. 

 Faran för sköfling blir härigenom långt allmännare än prof Heckscher 

 måste tro, ja, kanske rent af ofrånkomlig vid nuvarande räntefot. 



