1 I 6==- 



■J'. I.AGF.RHKRG (JCH N. SYLVKN. 



skaft. De innehålla 8 stycken (mera sällan 4) stafFormade sporer (fig. i i/), 

 som tilltaga i tjocklek mot sin öfre ända och äro onigifna af ett glasklart, i 

 vatten starkt svällande geléhölje. — Denna s])orkaraktär är utmärkande för 

 släktet Ilypodeiinella. — Parafyserna äro fina och jämnsmala, raka och ogre- 

 nade och ha ungefär samma längd som sjjorsäckarna. - Då fruktkrc)|)|)arna 

 äro mogna, pläga de angripna barren fällas till marken. 



//. siilcigena är spridd öfver tallens hela utbredningsområde och föror- 

 sakar vissa är stora epidemier särskildt i yngre (10 — 30-åriga) bestånd i lan- 

 dets södra delar. De enskilda träden kunna angripas olika starkt, understun- 

 dom blir hela den under året utvecklade barrmassan infekterad. Följden 

 häraf blir en stark nedsättning i tillväxten under det kommande året, och dä 

 understundom ett och .samma träd råkar ut för starka infektioner under flera 

 år efter hvarandra, kan det slutligen bli så försvagadt, att det dukar under. 

 Äfven om detta ingalunda är regel, så är dock gråbarrsjukan en allvarlig 

 sjukdom, då den medför en afsevärd nedsättning i tillväxten, hvilket ju alltid 

 betyder en direkt förlust. 



Några effektiva skyddsmedel mot denna sjukdom känner man ej. I kul- 

 turer, där träden äro jämnare fördelade och möjligheterna för svam])ens sprid- 

 ning äro större, torde man dock genom att i rätt tid — på hösten — af- 

 lägsna och uppbränna angrij)na exemplar kunna väsentligt inskränka sjuk- 

 domens skadliga verkningar, om starkare angrepp äro att befara. 



2. Hypodermella macrospora (Haki ig) La(;krkkrg. — På barr af gran [Picca 

 excelsa (Lam.) Lk.J. (Iranens gråbarrsjuka. — Skåne, Kolleberga, juni 1910. T. 

 Lagerberg. — Syn. Lophodermntm macrosportim IIakiio. 



Denna art angriper granens barr i allt väsentligt på samma 

 sätt som H. siilcigena tallens. Infektionsförloppet är dock icke när- 

 mare kändt. Sannolikt infekteras dock barren, redan då de på våren 

 bryta fram ur knopparna, ehuru sjukdomssymtomen icke visa sig förr 

 än följande år. Barren få då en jämn mörkbrun färg, hvilken så 

 småningom öfvergår till en mera gråaktig. Därefter anläggas 

 fruktkroppar på deras undersida. Dessa uppstå på ömse sidor 

 om medelnerven, äro raka och streckformade samt till färgen 

 svarta och glänsande. Ofta äro några få ställda i rad efter 

 hvarandra, ofta sammansmälta dessa till bildandet af en enda 

 fruktkropp, som kan få samma längd som hela barret. Frukt- 

 kropparna äro emellertid icke mogna förr än följande år, hvarför 

 svampen alltså kräfver mer än två år för sin fullständiga utveckling. 

 De öppna sig i fuktig väderlek genom en längsgående springa. 

 Sporsäckarna (fig. 2) äro stora, upi)åt starkt vidgade med täm- 

 ligen aftrubbad spets, samt innesluta 8 stycken staftbrmade spo- 

 rer, som i genomsnitt uppnå två tredjedelar af sporsäckens egen 

 längd och långsamt förtjockas mot sin öfre ända. De omgifvas 

 af ett glasklart geléhölje. 



//. iiianospora är spridd öfver granens hela utbredningsom- 

 råde. Den angriper granar i alla åldrar och uppträder särskildt 

 cj-o^pora SpoT- g^ma på yngre träd, som förekomma som underväxt i täta be- 

 rer och para- Stånd. Någon allvarligare skada torde den dock icke förorsaka 

 fys. X 415. hos oss. 



Fig. 2. Jlypo 

 iiermella 7nn- 



