SKOGENS SKADE.SVAMI'Ak. I I 7 =*■■ 



3 Phacidium infestans Kakstkn. — I'å barr ocli },'reiiar al tall (Fmus silvestris 

 L.). Tallens snöskytte. — Västerbotten, Jörn, juli 191 1 (a) och okt. 1912 (b). T. La- 

 gerberg, K. G. Stenberg. Dalarna, Malingsbo aug. 1911 (a) och ang. 1912 (b). N. Sylvéii. 



Släktet Phacidium tillhör familjen Phacidiaceic bland discomyceterna. Denna 

 familj omfattar en stor mängd svampformer, hvilka i sin organisation visa en 

 påtaglig släktskap med hysteriaceerna; hit höra sålunda de lägst organise- 

 rade discomyceterna. 



Ph. iti/estatis uppträder som parasit på yngre tallar. Den an- 

 griper oftast på ett mycket egendomligt sätt; af sjukdomsbildens 

 utseende har man velat draga den slutsatsen, att snötäcket skulle 

 vara orsaken till de sjukliga förändringar, som komma till synes. 

 Som regel gäller nämligen, att endast grenar intill en viss nivå 

 från marken räknadt angripas, och denna nivå är i det stora 

 hela en och samma för alla träd inom samma trakt. Småtallar, 

 som icke nå upp öfver den kritiska nivån, bli ofta angripna 

 helt och hållet. Att snötäcket har något att skaffa med sjuk- 

 domens uppträdande är alltså sannolikt, men snöns roll härut- 

 innan är icke känd. Svampen infekterar sannolikt barren och 

 sprider sig från dessa ned genom grenarna. Strax efter snö- 

 smältningen på våren antaga barren en brun färg, och grenarna 

 bli torra och spröda. Understundom händer dock, att själfva 

 grenarna icke hunnit bli dödade vid denna tidpunkt, och deras 

 knoppar kunna därför utväxa, men skotten bli alltid påfallande ^'g- 3- Phaci- 

 svaga. Under sommarens lopp antaga barren en allt mera grå '^»^^yestans 



r 1 ,,••,, , 1 • 1 • T- 1 1 1 Sporsack med 



färg och bli till slut nästan hvitaktiga. rruktkropparna utveck- sporer och på- 

 las endast på barren. De anläggas under deras epidermis och rafys. x 415. 

 framträda först som mörka punkter. Vid mognaden, som in- 

 faller under eftersommaren och hösten, höja sig dessa som små halfklot- 

 formade bildningar öfver barrets yta och uppbrista slutligen. Därvid afstö- 

 tes vanligen en del af barrets epidermis fullständigt, och återstoden omgifver 

 under form af oregelbundna, på insidan sotsvarta flikar det blottade, ofärgade 

 hymeniet. Detta är plant, har en mer eller mindre cirkelrund omkrets och 

 når föga mer än Y2 "^"^- ^ diameter. Sporsäckarna (fig. 3) äro från en 

 smal bas utdraget klubblika och innehålla 8 stycken, vanligen i två rader 

 ordnade, svagt bönformade sporer. Parafyserna äro fina, ogrenade och raka 

 och ha ungefär samma längd som de mogna sporsäckarna. 



Ph. inf estans har en utprägladt nordlig förekomst i vårt land. 1 hela 

 Norrland är den allmän, söderut är den icke iakttagen längre än till om- 

 kring 60° n. br. (mellersta Värmland, sydligaste Dalarna). Den förorsakar 

 en högst betydande skada. Särskildt för återväxt och yngre kulturer är den 

 mycket ödesdiger, och dödlighetsprocenten kan understundom blifva synner- 

 ligen stor. Det enda medlet att förebygga vidsträckta härjningar — särskildt i 

 kulturer — torde vara att i rätt tid (senast i början af juli) uppbränna 

 alla infekterade plantor. 



4. Dasyscypha fuscosanguinea Rehm. — På oväxtlig tall {Pinus silvestris L.). 



Norrländsk tallkräfta. — Västerbotten, Jörn, juli 1911. T. Lagerberg. — Syn. Lach- 

 nella pini Brunchörst. 



Släktet Dasyscypha hör till familjen Pezizacecp bland discomyceterna, hvil- 

 ken karaktäriseras af skål- eller bägarformade, i allmänhet lifligt färgade 



Sko^svhrdsföreningens Tidskrift, Fackafdelningen, IQIJ. 



