122' 



T. LAGERBKRG OCH N. SYLVÉN. 



S. Crumenula pinicola (Kebknt.) Kakstkn. 



1,.). — Västerbotten, Jörn. juli 1912. T. Lagerberg. — 



— Pä o\äxtlig tall [Phizis silvestris 

 Syn. Cr. sororia Karstkn. 



Släktet Crume?iula står i sy.stematiskt hänseende ganska nära Cenangiuni. 

 Det karaktäriseras af små, vanligen kortskaftade och frambrytande apothecier, 

 som utvändigt äro finhåriga och ha en vaxartad eller seg konsistens. Sporerna 

 äro 2 — 4-ceniga. 



Cr. pinicola har länge gällt för att vara enbart en oskyldig saprofyt. Emel- 

 lertid äger den förmåga af i)arasitiskt up])trädande, och i synnerhet pä de 

 norrländska tallhedarna blir den af stor betydelse, dä 

 den liksom Dasyscypha fuscosanguiiiea särskildt angriper 

 undertryckta och oväxtliga plantor. Mycelet synes of- 

 tast växa i stammarnas längdriktning, och några större 

 kräftbildningar uppstå därför icke; de på grund af an- 

 greppet ensidigt utbildade årsringarna antaga dock 

 gärna en abnorm tjocklek. Mycelets olika tillväxtzoner 

 markeras i barken genom utbildade korkskikt. Apo- 

 thecierna bryta fram genom barken, ofta några få till- 

 sammans. Som unga äro de omvändt äggrunda utan 

 skaft, skifvan är starkt skålformigt hopdragen med fin 

 Ijuskantad mynning, utvändigt är den flockigt ojämn, 

 till färgen svartbrun eller svart. Som fullt utvecklad 

 når den knappt mer än 1 mm. i diameter och öppnar 

 sig sällan fullt plant. Hymeniet har en ljusgrå färg. 

 Sporsäckarna (fig. 8) äro långsträckta med afsmalnande 

 bas och innehålla 8 stycken spolformade, ofta något 

 böjda, i moget tillstånd 4-celliga sporer, som mot spor- 

 säckens spets mer eller mindre tydligt ligga ord- 

 nade i två rader. Parafyserna, som ungefär ha spor- 

 säckarnas egen längd, få understundom toppcellen 

 buckligt uppdrifven och brunfärgad. 



Cr. pinicola är sannolikt spridd öfver hela vårt 

 land. Då den särskildt angriper tallhedarnas oväxtliga tallplantor, måsteman 

 för att undvika dess skadliga verkningar sträfva efter, att återväxten beredes 

 så goda utvecklingsförhållanden som möjligt. 



Fig. 8. Cnimenida pinicola. 



Sporsäck med sporer och 



parafyser. x 510. (Efter 



Lagerberg., 



9 a. Peridermium Pini (Wili.u.) Klkh. — ^cidiestadium på grenar af tall {Pi- 

 nus silvesiris L.). Tallens törskaterost. — Halland, kronoparken Tönnersjöheden, juni 

 1910; Västerbotten, Jörn, juli 1912. T. Lagerberg. 



Törskaterosten är en secidieform^, hvars biologi och systematiska ställning 

 ett under senare tider bedrifvet enträget studium endast nödtorftigt förmått 

 utreda. Mot slutet af 1880-talet lyckades man i Frankrike påvisa dess sam- 

 hörighet med en från Cynanchum vincetoxictim beskrifven rostsvamp, Cronartiuni 

 asclepiadeum (Willd.) Fr. Infektionsförsök gjordes sedermera i Tyskland med 

 den Periclen?iiu7n-{orvc\, som förekommer i dess nordvästliga trakter, men det 

 lyckades därvid icke att öfverföra densamma på Cynanchum. Man antog därför, 



' Med aecidier förstås, till en början slutna, sedan bägarformade fruktkroppar, hvilka 

 genombryta värdväxtens liud.skikt och vid mognaden äro fyllda af en pulverliknande spor- 

 massa. Sporerna afsnöras i rader frän tätt ställda hyfändar i secidiets botten. yKcidierna 

 äro utvecklingsstadier af rostsvampar. 



