132' 



T. LAGEKUERG OCH N. SYLVEN. 



F"ig. 22. Taphrina Tosqtiinetii. 

 Sporsäckar med sporer, s skaft- 

 celler. X 850. 



It). Taphrina Tosquinetli (Wkst.) Magnus. — På blad af klibl)al {A/nns glu- 

 iinosa (L.) J. G.krtn.). Klibbalens bladpåssjiika. — Stockholm, Tranebcrg, sept. 1910. 

 T. Lagerberg, N. Sylvén. — Syn. T. almtorqiia Ti;i.. 



Taphrina 'losqiiinelii är en representant för de arter, som förorsaka om- 

 formning af bladen titan att i nämnvärd grad ombilda skottet i öfiigt. Den 

 uppträder på klil)balen; dess mycel öfvervintrar i de imga grenarna och 



utbreder sig från dessa i bladen, som till en 

 början bli klibbiga och krusiga, senare rynkiga 

 eller påslikt utbucklade, ofta starkt förstorade, 

 till färgen vanligen mer eller mindre gulgröna 

 eller rödbruna. De utbucklade bladpartierna be- 

 täckas snart, än på öfversidan, än på undersi- 

 dan, med ett gråaktigt daggöfverdrag, bildadt 

 af de vid kutikulans sprängning framträdande 

 sporsäckarna. De sjuka bladen vissna och affalla 

 ofta tidigt. Sporsäckarna (fig. 22) äro cylindriska, 

 vanligen 4 — 5 gånger så långa som l)reda samt 

 försedda med en skaftcell, som i längd ofta mäter 

 öfver '/^ af sporsäckens, i bredd öfverträfifar den 

 vanligen denna (fig. 22 .v). Hvarje sporsäck inne- 

 håller i regel 8 sporer. 



T. Tosqiiinclii är funnen på flera ställen i vårt 

 land, så exempelvis i Småland, Bohuslän, Västergötland, Stockholmstrakten, 

 Uppland och Dalarna. Genom svampens angrepp nedsättas ofta alskottens 

 assimilationsförmåga så starkt, att de under vegetationsperioden ej hinna 

 utbildas till erforderlig styrka utan bortdö under vintern. Unga alar kunna 

 rent af dödas af svampen. I plantskolor böra därför sjuka plantor snarast 

 möjligt undanskaffas, så att sjukdomens vidare s])rid- 

 ning förhindras. 



17. Taphrina aurea (Pkrs.) Fr. — På blad ai Populus 

 canadensis Moknch. Poppelarternas bladpåssj uka. — 

 Stockholm, Experimentalfältet, sept. 1912. N. Sylvén. 



Taphrina aurea tillhör de arter, hvilka icke utbilda 

 något perennerande mycel i värdväxten ; sporerna gro 

 på bladen och utveckla där ett subkutikulärt mycel, som 

 utbreder sig endast öfver ett begränsadt parti af blad- 

 skifvan, hvilket mer eller mindre starkt omformas. Arten 

 uppträder på bladen af vissa Popu/i{s-a.x\.Q.r , P. nigra L., 

 P. pyramidalis Roz. och I\ ca?iadensis Moench, och fram- 

 kallar å dessa större eller mindre påslika utbuktningar, 

 hvilkas undersida (mera sällan öfversidan) slutligen färgas 

 gul af svampens tätt stående, med gult innehåll försedda 

 sporsäckar. Dessa variera afsevärdt till såväl form 

 som storlek. Fig. 23 ger en föreställning om den 

 typ, under hvilken de oftast uppträda. De äro af en 

 betydande storlek och tränga med sina basalpartier 

 mer eller mindre djupt in emellan epidermiscellerna; Sporsäck med 

 vanligtvis äro de nedtill försedda med en kort, nedåt skaftcell (5) 



nna aurea. 

 sporer och 

 X 850. 



