SKOGENS SKADESVA.MPAR. 



i3r 



tillspetsad skaftcell (tig. 23 .v). Hvarje sporsäck utlylles tidigt med talrika 

 konidier. 



T. aitrea förekommer i värt land här och där i j)lantskolorna på såväl 

 svartpoppel som kanadensisk poppel. Då den uppträder mera rikligt, van- 

 ställer den starkt poppelbladen och nedsätter deras assiinilationsförmäga. Någon 

 ekonomisk roll torde svampen näppeligen spela. Till förhindrande af sjuk- 

 domens spridning böra sjuka blad afplockas, så snart sjukdomen visar sig, 

 och oskadliggöras. 



18. Uncinula Tulasnei Fickei.. — På blad af lönn {Acer platanoiJcs I,., 

 Lönninjöldagg. — Stockholm, Experimentalfaltet, sept. 1910. T. Lagerberg, N. Sylvén. 



Uncinula Tulasnei tillhör ascomyceternas ordning Perisporiinea; , utmärkt af 

 slutna sporhus, hvilkas sporer bli fria, först då sporhusets vägg upplöses. Den 

 är att inrangera under mjöldaggssvamparnas 

 familj (fam. Erysiphacetr). Utmärkande för 

 denna är främst det hvit- eller gråaktiga, 

 spindelväfsartade luftmycelet, som finnes ut- 

 veckladt på värdväxtens blad och unga skott, 

 ofta äfven på dess blommor och frukter. Från 

 det utanpå värdväxtens epidermis utvecklade 

 mycelet skickas sugorgan eller haustorier, korta, 

 i spetsarna ansvällda hyfgrenar, in i dess celler. 

 Från luftmycelet utgå dessutom talrika korta, 

 uppräta hyfgrenar, som från sina spetsar af- 

 snöra små, i rader anlagda (kedjeställda), färg- 

 lösa konidier. Det är dessa mjöllika konidier, 

 som gifvit familjen namnet mjöldaggssvampar. 

 Konidierna äro direkt grobara och bidraga un- 

 der sommarens lopp starkt till svampens sprid- 

 ning. Senare under vegetationsperioden utveck- 

 las från luftmycelet små, klotrunda, slutligen 

 bruna eller svarta, slutna sporhus (perithecier). 

 Dessa innehålla en eller vanligen flera spor- 

 säckar, hvardera med 2 — 8 ellipsoidiska, färg- 

 lösa sporer. Sporhusen äro på utsidan för- 

 sedda med karaktäristiska, för olika släkten 

 olikartade trådbihang eller s. k. stödjetrådar. 

 Sporsäckarna förbli inneslutna i sporhusen öfver 

 vintern, och sporerna frigöras först följande vår. 



Släktet Uncinula har sporhusen försedda med talrika, tätt ställda, i spet- 

 sen ej eller svagt grenade, krokformigt böjda eller spiralrullade trådbihang. 

 Hvarje sporhus innehåller flera sporsäckar, hvardera med 4 — 8 sporer. 

 U. Tulasnei uppträder på blad, unga skott och stundom jämväl på vingfruk- 

 terna af lönnarter, hos oss främst på vår vanliga lönn, Acer platanoides L. 

 Luftmycelet utvecklas företrädesvis å bladens öfversida, stundom ehuru sv ägare 

 jämväl på undersidan. Det gråhvita, täta mycelet täcker slutligen öfver stora 

 partier af bladskifvan. Framåt hösten uppträda sporhusen (fig. 24 a) som tal- 

 rika små svarta prickar i mycelet. Sporhusens trådbihang äro ofärgade, '/j — ^/4 

 så långa som sporhusdiametern, ogrenade eller några få i spetsen gaffeldelade 



Skogsvkrdtföreningtns Tidskrift^ Fackujdelniitgen, IQ13. J 



Fig. 24. Uncinula Tulasnei. a 



perithecium ( x 80), b stödjetrådar 



( X 4 1 5\ '■ sporsäck med sporer 



(x 415), d konidier ( x S50). 



