138* T. LAGERBERG OCH N. SYLVKN. 



cinnoberröda. De klubl)lika, med ett smalt skaft försedda si)orsäckarna (fig. 

 2g a) innehålla 8 stycken ofärgade, ellipsoidiska sporer, som genom en öfver 

 midten gående tvärvägg äro delade i två celler. Sporerna gro synnerligen 

 lätt — ofta innan de utpressats genom peritheciemynningarna (fig. 2g (^) — de 

 spridas hufvudsakligen under vintern och infektera då vid fuktig väderlek. 



Ner/na cirmabariiia är sannolikt utbredd öfver hela Sverige. Den största 

 skadan förorsakar den otvifvelaktigt i trädskolor, men den angriper äfven i 

 mycket stor utsträckning prydnads- och j)arkträd, hvilka genom oförståndiga 

 stympningar och beskärningar göras särskildt lättåtkomliga för svampen. För 

 att förebygga infektioner bör man vid beskärning af träd på hösten noga se 

 till att alla snittytor bestrykas med tjära eller något annat desinfekterande 

 medel. I j^lantskolor böra smärre grenskador aflägsnas och exemplar med 

 angri])na stammar oskadliggöras. 



23. Polystigma ochraceum (Wahlenb.) Sacc. — Pä blad af hägg {Pi-tiniis 

 Padus L.). II:igt(blaclens gu 1 fl äck sj uka. — Dalarna, Transtrand, sept. 1911. N 

 Sylvén. 



Polvstigma orhraceiun tillhör närmast samma grupj) af SA^ampar som Neclria- 

 arterna. Den uppträder som parasit på blad af hägg (en närstående art, 

 /-'. riibrum (Pkks.) parasiterar på slånbuskens blad). Den bildar här ofta 

 talrika, plattadt dynlika eller skorpartade, några mm. till öfver 

 cm-breda, c:a mm-tjocka stromafläckar af i ögonen fallande rödgul 

 färg, mörkare pä öfversidan, ljusare på undersidan; fläckarnas 

 omkrets är rund eller, dä flera sammanflyta, oregelbunden. 1 

 fläckarna genomväfves bladköttet af tätt svam])mycel, som slutli- 

 gen framstår som en inuti hvitfärgad, mot undersidan af sporhusen 

 gulpunkterad väfnadskropp. Under sommaren utvecklas pyknider 

 med hakformigt böjda, trådformiga konidier; först på hösten komma 

 de i stromaAäfnaden fullständigt insänkta sporhusen till utbildning. 

 Hvarje sporhus innehåller flera sporsäckar, hvardera med 8 en- 

 celliga, elliijsoidiska, färglösa sporer (fig. 30). Pyknid- och spor- 

 husmynningarna framstå såsom små, intryckta, mörkare punkter på 

 Y ^ .,0 fläckarnas undersida. Askosporerna spridas under löfsj)ricknings- 

 Polystigmn tiden pä våren från de nedfallna bladen. 



ochracentn. p, ocliiareum är anträffad flerstädes inom landet. Vid mera 



Sporsack elakartadt uppträdande af svampen (exempelvis i plantskolor) kan 

 me sporer. ^^^ skydda sig mot fortsatt svårare angrepp genom att på hösten 

 hopsamla och uppbränna de affallna sjuka bladen. 



24. Qloeosporium def ormans (Schroet.) Lin]>. — rå honhängcn af sälg (.9<7/;.v 



fiiprea L.). — Stockholm, Råsunda, juni 1912. N. Sylvén. 



Släktet Gloeosporium hör till de ofullständigt kända svamparna, de s. k. 

 Fungi wjper/ectf , och bland dessa till gruppen Mclanconiccc. Alla dessa äro 

 endast konidiestadier, hvilkas eventuella samhörighet med högre svamjjformer 

 icke är bekant. Konidierna bildas icke i slutna behållare utan fritt pä my- 

 celet. Gloeosporium-3,r\.erndi angripa så godt som uteslutande blad, och många 

 äro ganska skadliga parasiter. Deras konidier afsnöras från en tät hyfväfnad, 

 som utvecklas under värdväxtens epidermis och till slut spränger denna. 



Gloeosporium deformans, den nedan omnämnda Gl. lappo?mm och ytter- 



