SKOGENS SKADESVAMPAR. 139* 



ligare ett par arter intaga i så måtto en afvikande ställning inom släktet, att 

 de icke angripa blad utan skottaxlar. 



Gl. deformans upi)träder pä skaften af sälgens honhängen, någon gång 

 äfven på fruktkapslarna. Oftast finner man ett större antal angripna hängen 

 på hvarje buske. Hängeskaften bli tjocka och styfva. Det konidiealstrandc 

 hyfskiktet spränger snart epidermis, och svampen 

 visar sig då som en laxfärgad, i fuktigt tillstånd ^^—^ 



geléartad massa, hvilken till största delen utgöres a ^ — . 

 af konidier. Dessa äro tämligen korta och tjocka, I \ "^-x \ 



apelsinklyftlika och ha den ena konturen starkt V^ 'L-^ 



konvex, den andra konkav eller nästan rak (fig. \^^_y 



31 d). De angripna hängena sitta länge kvar, 



och sedan deras frukter atfallit, kan skaftet bibe- ^'S- S». Gloeosporium defor- 



,0,, ,-11 10 • o r-i- 1 o n. tnans \a) och Gloeosporium 



hallas till långt in pa följande ar. Svampen äger lapponum (b\Vom^x^,. y. 415. 



dock icke något i värdväxten perennerande mycel, 



utan är för sin fortvaro hänvisad till nya infektioner för hvarje vår. 



Gloeosporium deformans är i Sverige känd upp till mellersta Dalarna. Den 

 är äfven funnen på hybrid mellan Salix caprea och ^9. cinerea. 



25. Gloeosporium lapponum Lind. — På honhängen ^.i ^röxwxå.^ {^Salix phylici- 

 folia L.). — J.imtland, Strömsund juni 1912. T. Lagerberg. 



Gloeosporiimi lapponum liknar i sitt yttre uppträdande fullständigt före- 

 gående art. Dess konidier (fig. 3 1 /;) äro i genomsnitt något längre och 

 smalare samt skärformigt böjda. Bland svenska Salix-zx\.tx angriper den utom 

 6". phylicifolia äfven 6". repens, S. 7iigrica7is och S. lapponu?n. 



Gloeosporium lapponum har en afgjordt nordlig utbredning hos oss och 

 är sydligast anträffad i trakten af Gäfle; särskildt på 6". nigricans är den 

 ingalunda sällsynt i norra Sverige. 



