AIÄRGBORRHÄRJNINGEN I SÄRNA ÅREN IQIO 12. *M3 



sig norrut. Det stora c:a 200 meter breda brännlandet i öster tycks ha 

 varit en säker gräns ät detta håll, enär öster om brännlandet, som torde 

 vara minst 30 år gammalt, inga märgborrangrepp kunnat iakttagas pä 

 åtminstone stora sträckor. De vackra, kraftiga, slutna, c:a 1 20-äriga 

 tallbestånden i söder och äfven norr samt väster hafva också visat sig 

 kunna i hufvudsak afvärja märgborrarnas angrepp, liksom ungskog un- 

 der 30 å 40 är. Med dessa undantag synas de i millioner uppträ- 

 dande insekterna hafva haft fritt spelrum åt alla häll, och med visshet 

 torde man ha kunnat vänta än våldsammare angrepp och en förökad 

 utbredning, om icke denna sommar sä effektiva skyddsåtgärder vid- 

 tagits i form af barkning af stubbar och affall. Att angreppet frän år 

 1 9 10 högst betydligt utbredt sig framgår bäst däraf, att ett afsevärdt 

 antal döda och döende träd måst utstämplas hösten 191 1 äfven inom 

 samma trakter, hvarä stämpling är 19 10 skedde, och att dessa träd då 

 befunnos jämförelsevis friska och föga angripna. Inalles utstämplades 

 hösten 191 1 omkring 40,000 träd inom det härjade området, hvars ^/r^'/ 

 vid uppmätningen befanns utgöra jéi.n Jiar. Utan att hittills i allmän- 

 het ha verkat dödande pä träden har angreppet spridt sig äfven utom det 

 ä kartan upptagna områdets gränser dels in på Särna sockens bespa- 

 ringsskog i väster och dels på kronoparken Vegån i norr. Tvifvelsutan 

 hade dessa skogar innevarande eftersommar haft att emotse svåra an- 

 grepp, om nyssnämnda barkning ej förekommit. A kronoparken funnos 

 nämligen i hvarje stubbe, hvarje lump och hvarje vrakträd — allt af 

 tall — efter senaste vinters afverkningar otroliga mängder märgborrlarver, 

 hvilka dock nu i stort sedt alla förintats. 



Dä alla bidrag till vinnande af större kännedom om märgborrarna 

 helt visst måste vara af betydelse, har jag ansett mig böra här anföra 

 de iakttagelser, jag varit i tillfälle att hittills göra under pågående 

 härjning. Hvad dä först beträffar svärmningstidcn, synes denna hafva i 

 år inträffat redan under de första varma vårdagarna under april månad. 

 Jag har ansett mig kunna draga denna slutsats dels däraf, att redan 

 den 14 maj modergångarna i en del träd voro i det närmaste färdigbil- 

 dade, och dels däraf, att under första veckan af maj månad marken be- 

 täcktes med minst kvartersdjup snö, hvarefter skarp köld inträdde, hvadan 

 väl ej gärna svärmningen då kunnat ske, utan måste anses hafva af- 

 slutats före denna kalla period. Efter densamma åter torde svärmningen 

 ej ha skett, enär dä modergängarna väl ej hunnit så fort färdigbildas. 

 Modergångar med hona anträffades sedermera inom det härjade området 

 äfvensom inom alla afverkningstrakter från senaste vinter i områdets 

 grannskap uti såväl hvarje tallstubbe som i färska vindfällen, lumpade 

 stockar, vrak, nyafbrutna träd o. s. v. — öfverallt dock endast under 



