144'" A. SYLVÉN. 



den tjocka, skrofliga barken, hvaremot, så snart den tunnare gula bar- 

 ken vidtog, denna var fri från Hylesinus men väl ofta upptagen af I o- 

 juicus-arter — måhända vanligast T. bidcns — ofta i oerhördt antal. 



Af märgborrarna uppträder Hylesinus piniperda utan jämförelse tal- 

 rikast, Hylesinus minor däremot mera sparsamt. Insekterna, som med 

 blotta ögat äro svåra att skilja, kunna dock hvad deras uppträdande 

 beträffar, lätt åtskiljas, i det den förstnämndas modergångar gå i trädets 

 längdriktning, under det den senares gå horisontellt. 



I hvarje »ny» tallstubbe kunde man såväl ä det härjade området 

 som å kronoparken Vegän beräkna finna minst 15 å 20 honor, som 

 hvardera lagt omkring 30 ägg; således i rundt tal minst 500 ägg pr 

 stubbe. I större vindfällen, vrakträd o. d. påträffades ända till 80 mo- 

 dergångar pr sträckmeter och sålunda omkring 2,500 ägg och larver på 

 endast en sträckmeter. I befintliga vrakträd, lump, vindfällen, vid af- 

 verkningen skadade träd o. s. v. kunde därför sammanlagdt beräknas in- 

 emot samma antal ägg och larver som stubbarna — hvad kronoparken 

 beträffar dock ännu mycket högre på grund af mängden vrakträd och 

 lump i därvarande gamla öfvermogna skog. 



Vid gjorda undersökningar angående modergångarna har det visat sig, 

 dels att ofta 2:ne märgborrar (H. pinipcyda) — tydligen hane och hona 

 — vistats i samma modergång, vända åt samma håll, och dels att 2:ne 

 honor användt samma ingångshål, men sedan därifrån ätit modergångar 

 åt hvart sitt håll, dock i jämförelsevis rät linje. Detta senare har med 

 visshet konstaterats endast ä liggande träd, och har därvid iakttagits, 

 att det äfven då understundom varit 2me insekter i hvarje gäng — stun- 

 dom 2 i ena och en i den andra o. s. v. 



Någon äggläggning (d. v. s. modergängar) i slående träd har förut 

 mera sällan kunnat upptäckas, sannolikt därför att unde-rsökningar här- 

 utinnan gjorts i grannskapet af hyggestrakter från föregående vintrar. 

 Vid fortsatta undersökningar innevarande sommar har under pågående 

 kronoparksstämplingar konstaterats, att detta är ganska i^aidigt på trak- 

 ter, där ingen afverkning Jinnes i grannskapet. I torkande, tynande, 

 barrfattiga träd påträffades på dylika ställen rätt allmänt modergångar, 

 hvarjämte naturligtvis hvarje rått vindfälle af tall, nyss afbruten tall 

 o. s. v. äro alldeles öfversållade af modergångar — detta äfven å trak- 

 ter på mer än en mils afstånd från det härjade Hedensområdet och för 

 öfrigt tvifvelsutan inom hela Särna socken. I korthet kan man därför 

 påstå, att märgborren för sitt släktes förökning med förkärlek utväljer 

 färska hyggestrakter i äldre tall.skog, där modergångarna anbringas i 

 färska stubbar och affall med tjock bark; endast där sådana ägglägg- 

 ningsställen ej äro att tillgå, tvingas han att anlita växande träd af tall, 



