154* LITTERATUR. 



Som groningsresultaten af frö frän österrikisk svarttall ha ringa intresse 

 för oss, förbigås de i detta referat. 



Om groningsförsöken med zveyniottt/istallejis frö meddelar författaren några 

 intressanta upj^gifter, huru groningsprocenten ökades för de frön som kylbe- 

 handlats. Frö, som utsatts för vinterkölden i det fria i 26 dagar, grodde 

 med ~iS % och 46 % högre än det, som dubbelt så länge utsattes för köld. 

 Frö utan köldbehandling grodde däremot endast med 17%. Fröprof, som 

 fingo frysa i snö under kallaste tiden i 28 dagar, ökade i grobarhet med 52 

 % mot det parti, som endast förvarats vid rumstemperatur. Dessa försök 

 visa således tydligt, att lämpligt lång inverkan af köld kan stegra gronings- 

 energien enormt hos detta trädslag, förhållanden som tidigare påpekats af 

 Ingeborg Jacobsen. 



Författarens groningsförsök med bokollon verkställdes å filtrerpapper i gla.s- 

 skålar. Ollonens stöpning under 5 minuter i 50 — 70-gradigt vatten förmådde 

 icke stegra groningsprocenten och ej heller stöpning i vatten af vanlig rums- 

 temperatur. Däremot ökades grobarheten med 32 ^ för de ollon, som under 

 5 veckor fått frysa på snön i det fria. 



PiTTAUER framhåller sammanfattningsvis, att stöpning af gran-, lärk- och 

 svarttallsfrö under 24 timmar är lämpligt, särskildt för lärken, medan tallfrö 

 gifver bättre slutresultat, om det lägges till groning torrt. — Fröets utsättande 

 för låg temperatur före groningen inverkar på denna allt efter det sätt, hvarpä 

 och huru länge det utsattes för köldgrader. Koksaltsnö har visat sig alldeles 

 olämplig att höja grobarheten. Däremot har torr, låg temperatur vid natur- 

 liga köldgrader i allmänhet ökat densamma. Sålunda förmådde ett utsättande 

 för dylik temperatur under 10 dagar, hvarvid nollpunkten öfverskreds 3 gån- 

 ger, att öka groningseffekten hos granfrö med 10%. Fem dagars utsättande 

 för frost ökade lärkfröets grobarhet med endast 2 %, medan tallfröets gro- 

 barhet under samma förhållanden steg med 21 % . Då svarttallens frö under 

 I o dagar utsattes för frost, ökades dess slutliga groningsresultat med ända till 

 29 %. Huru gynnsamt weymouthstallens frö påverkas af låg temperatur är 

 ofvan redan nämndt. — Belysningen inverkade på grobarheten på så sätt, att 

 de föga brytbara strålarna i spektrumhalfvan liksom diffust dagsljus gynnar 

 groningen, medan däremot mörker eller starkt brytbara strålar försenar den- 

 samma. 



För den praktiska frökontrollen vägar författaren emellertid till slut en- 

 dast draga ett fåtal slutsatser, såsom bl. a., 



att fröna i allmänhet gro fortare i ljus än i mörker, 



att bokollonens grobarhet ökas om de under 5 veckor få utsättas för 

 köldgrader i det fria, 



att weymouthstallens frö på kortaste tid gifver den högsta grobarheten, 



om man under cirka 4 veckor utsätter det för låg temperatur och därpå stöper 



det under 24 timmar i vatten af rumstemperatur, eller under 5 — 6 veckor 



låter det frysa i snö eller ock under 60 sekunder skållar det, och därefter 



behandlar det efter Roths system. ^ ^ 



G. Sch. 



