LITTERAIUK. 155* 



HAACK: Die Priifung des Kiefernsamens. Keimungsphysiologische Unter- 

 suchungen aus dem mykologischcn Laboratorium der Forstakademie Ebers- 

 walde. Zeitschrift fiir Korst- und Jagdwesen 191 2, häfte 4 och följande. 



I denna tidskri ft^ har tidigare omförmälts, huru Ha ack genom omfångs- 

 rika såddförsök fastställt, att tallfröets verkliga bruksvärde stiger och faller 

 med till- och aftagande groningsförmäga i mycket snabbare progression, än 

 hvad groningsprocenten utvisar. Han kunde t. o. m. beträffande plantprocen- 

 ten för tallen uppställa vissa relationstal mellan erhållna groningsresultat och 

 bruksvärde. I den nu föreliggande afhandlingen visar författaren äfven rö- 

 rande granfröet tydligt, huru öfverlägset fröet med hög grobarhetsprocent är 

 mot det med låg. 



Härefter öfvergår författaren att tala om nödvändigheten af att de svårig- 

 heter öfvervinnas, med hvilka fröanalysen har att kämpa. Detta är emeller- 

 tid ej möjligt förr än man genom noggranna undersökningar fått full klarhet 

 om den verkan, som olika groningsfaktorer besitta. Detta har också referen- 

 ten ^ nyligen framhållit och därföre sammanställt resultaten af ett stort antal 

 forskares utförda undersökningar. Haack har nu genom omkring 400 frö- 

 analyser med sammanlagdt 160,000 frön ytterligare belyst dessa olika gro- 

 ningsfaktorer. Han har sålunda i fem skilda kapitel kritiskt granskat några 

 af dessa faktorer — årstiden för groningsundersökningarna, fuktighetens, vär- 

 mets, ljusets och vissa kemikaliers inflytande — och lämnat förslag till huru 

 de skola på bästa sätt utnyttjas för att likformiga groningsresultat må erhållas. 

 I ett sjätte kapitel sysselsätter sig författaren med huruvida och i hvad mån 

 den tid, som hittills ansetts lämplig för groningsundersökn-ngar, afsevärdt kan 

 förkortas. I detta sammanhang rekommenderas ett nytt uttryckssätt för gro- 

 ningsresultaten, som afser att skarpare karaktärisera frökvaUtén än det hittills 

 vanliga med angifvandet af groningsprocenten efter 10 dygn (groningsenergien) 

 samt vid profvets afslutande. I sista kapitlet beröres frågan med hvilken grad 

 af noggrannhet bestämmandet af groningsprocenten öfverhuhaidtaget är möj- 

 ligt, och huru långt öfverensstämmande resultat vid olika undersökningar af 

 samma frö kan påräknas. 



Bland författarens slutsatser af praktisk betydelse för fröanalysen skall i 

 det följande omnämnas de viktigaste, i den mån de icke redan förut dragits 

 af referenten i hans ofvan citerade arbete. Författaren konstaterar, att tallfröna 

 gro enahanda vid alla årstider, under villkor att de utsättas för lika yttre be- 

 tingelser, d. v. s. i synnerhet samma fuktighet, värme och belysning. Betjä- 

 nar man sig af dagsljus, blir ju emellertid den sistnämnda faktorn högst ojämn. 



För att fuktigheten jämnt skall tillföras fröprofven, rekommenderar förfat- 

 taren sin egen fröapparat^ såsom den bästa, men säkerligen medför den Jacob- 

 senska apparaten • samma fördelar, särskildt om klockorna göras något större 

 än hittills. Haack anser nämligen nödvändigt, att grobäddens yta för 100 

 tallfrö är minst 50 kvcm. Användning af större grobädd förminskar faran 

 för att mögel hastigt skall sprida sig från frö till frö, hvilket bl. a. medför 



1 Se Skogsvårdsf. tidskr. 1 9 10, Fackafd. sid. 139*— 14 1*. där Ilaacks arbete: >Die 

 Beschaffung des Kiefern- und Fichtensamens einst, jetzt und kiinftig» refererats. 



^ Gunnar Schottk, Om olika metoders betydelse vid undersökning af barrträdsfrös 

 grobarhet. Skogsvårdsf. tidskrift, Fackafdelningen 191 1, sid. 423* — 457*- 



^ Haack, Der Kiefernsamen. Zeitschrift fiir Först- und Jagdwesen 1909, h. 6. 



