156* LITTERATUR. 



fördelen af att filtrerpapperet i grobädden mera sällan behöfver ombytas. 

 Förf. konstaterar äfven, att stöpning af tallfrö icke är erforderlig. 



Beträffande ljusets inverkan har förf. genom flera försök funnit, hvad re- 

 ferenten tidigare framhållit, att frö under t. ex. de korta mörka december- 

 dagarna gror mycket långsammare och ofullständigare än i september månad. 

 Mellan dagsljus och konstgjordt ljus kunde däremot ej förmärkas någon diver- 

 gerande skillnad. De ljusa strålarna befordra dock grobarheten mera än mörka. 

 För konstgjord belysning lämpar sig bäst elektriska glödlampor, men äfven 

 fotogenbelysning är användbar. Af stort intresse är att förf. kunnat visa, 

 hurusom det är tillräckligt att utsätta profven för erforderligt ljus i 8 — 10 

 timmar, och att således ständig belysning af fröna ej ökar grobarheten utöfver 

 hvad som erhålles under den nämnda tiden. Detta förenklar arbetet med 

 fröanalyserna högst betydligt. Tallfröna reagera äfven för svaga ljusmängder. 

 För nöjaktig verkan måste emellertid ljuset minst besitta den styrka, vid 

 hvilken man utan ansträngning kan läsa. Vid större ljusstyrka förmärkes 

 knappast någon inverkan på grobarheten. Användande af likformigt konst- 

 gjordt ljus, som således är oberoende af årstiderna, är emellertid att rekom- 

 mendera både för vetenskapliga undersökningar och för frökontrollanstalter. 

 Undersökas profven vid dag.sljus, måste emellertid undersökningsrummen ligga 

 åt norr, då i intet fall direkt solbelysning af profven kan tillåtas, emedan 

 denna ju utesluter hvarje värmekontroll. Därför är t. ex. sådant glastäckt 

 varmhus, som användes af frökontrollanstalten i Ziirich, icke lämpligt för nog- 

 granna och likformiga undersökningar. 



För att minska möjligheterna för profvens förstörande af mögelsvampar bör 

 gifvetvis i groningsrummen hållas god luftväxling. 



Författaren kritiserar det hittills brukliga sättet att angifva ett fröprofs 

 groningsenergi genom att antalet grodda frön efter 10 dagar meddelas. Han 

 önskar istället, att groningsenergien skall belysas med det antal dagar, på 

 hvilket halfva antalet grobara frön grott ut. Gifvetvis säger ett dylikt tal 

 mera, men medför den olägenheten, att det ej kan uppgifvas förr än groningen 

 är afslutad. Siffran på groningsenergien har däremot hittills användts mest 

 som ett förelöpande meddelande om ett visst fröpartis godhet. Författaren 

 anger emellertid grobarheten med exempelvis följande talsammansättning 84 % 



/25°\ 



I I, hvilket betyder ett 84-procentigt frö, som vid 25 graders konstant 



temperatur, till hälften (42 %^) grott på 5,8 dygn. — Haack framhåller emeller- 

 tid med rätta, att långt bättre än af några tal, angifves groningens resultat 

 och gång genom en uppritad groningskurva. Denna gifver nämligen en absolut 

 klar bild af fröets beskaffenhet, och medför dessutom den fördelen, att man 

 ganska tidigt ser kurvans blifvande riktning. A fröattesterna borde därför vara 

 inrutadt plats för en sådan kurva, där antal dagar afsatts å abscissan och 

 procenten på ordinatan. Det förelöpande meddelandet om ett fröprof kunde 

 från kontrollstationen lättast ske på ett brefkort, hvarå kurvan för de första 

 dagarnas groning inlagts. 



Beträffande den tid, som tall fröet bör ligga till groning, har författaren 

 funnit, att för praktiska behof och vid 25*^ konstant temperatur 12 dagar äro 

 tillräckliga. Ökningen i groningen mellan t. ex. 12 och 20 dagar visade sig 

 endast vara en eller annan eller några få ])rocent. Att tall frö hittills behöft 

 längre tid för att gro torde få tillskrifvas det förhållandet, att alltför låg tern- 



