I 84''' TORSTEN LAGERBERG. 



detta fall. Såsom jag redan nämnt, synas särskilt yngre, till underbe- 

 ståndet hörande granar råka ut för sjukdomen, och att sädana granar 

 icke gärna kunna tänkas utsatta för de inflytelser av elektrisk art, som 

 v. TUBEUF antagit vara upphovet till toppskadorna i Syd-Tyskland, sä- 

 ger sig självt. Däremot erbjuder den av Sciiellenberg från Schweiz 

 beskrivna grantopptorkan så många direkta likheter med den, som för 

 närvarande uppträder i vårt land, att man efter en flyktig jämförelse 

 skulle vara böjd för att anse båda dessa skadegörelser helt och hållet 

 identiska. I ett avseende äro de också fullständigt lika, båda äro näm- 

 ligen följden av ett parasitärt angrepp. Den svenska topptorkan har 

 liksom den schweiziska alla yttre karaktärer av ett svampangrepp, och 

 denna uppfattning stödes även av den anatomiska undersökningens re- 

 sultat. Jag övergår därför till en kortfattad redogörelse för dessa. 



Toppskadornas anatomi och orsak. 



Den första iakttagelse man gör vid en mikroskopisk granskning av 

 de torkade skottdelarna är, att deras vävnader äro uppfyllda av svamp- 

 hyfer. Dessa ha sin rikligaste utveckling i barken men gå även in i 

 veden och genom märgstrålarna in i den centrala märgen, där de under- 

 stundom nå en särdeles yppig utveckling. Svamphyfer förekomma från 

 skottspetsarna ända ned mot stammens levande del. Hyferna växla 

 mycket i utseende, somliga äro påfallande grova och brunfärgade, andra 

 däremot grova och ofärgade, andra åter mycket fina och ofärgade; my- 

 celet är med andra ord icke enhetligt utan tillhör högst sannolikt flera 

 skilda svamparter. Hyfernas inverkan på cellerna visar sig förnämligast 

 däri, att de förbruka deras plasmatiska beståndsdelar och åstadkomma 

 förslemning av väggarnas mittlameller. Genom denna procedur bli de 

 ursprungliga cellrummen ofta så starkt sammanpressade, att de själva göra 

 intryck av intercellularer, och de verkliga av förslemmade mittlameller 

 uppfyllda intercellularerna likna i hög grad celler. Ofta får man redan 

 inom loppet av ett år efter skadegörelsen tydliga bevis för att de dödade 

 topparna tagits i anspråk av flera olika svampformer. Efter en första 

 övervintring framträda nämligen på barkens yta flera olika fruktkroppar. 

 Så har jag exempelvis icke sällan stött på den till hysteriaceerna hö- 

 rande Lophiiun juytirniiuii (Pers.) Fr., flera olika discomycetformer, en 

 Nectria o. s. v. Särdeles allmänt uppträder också ett litet kolsvart Do- 

 i/iWf^e/ZaAiknande stroma. Detta genombryter den tunna ytterbarken ofta 

 i så stort antal, att skotten bli alldeles svartprickiga. Alla dessa svamp- 

 former förekomma blandade utan ordning. ]''örutsatt att man bland dem 

 hade att söka topptorkans upphov, skulle man tydligtvis fått sig förelagd 



