GRANKNS TOPPTOKKA. 



189' 



endast över någon av de större kan ytterbarken \'ara 

 sprucken. Kärnan i dessa svulstliknande vävnadskrop- 

 par utgöres av tomma celler med mer eller mindre 

 starkt destruerade väggar, i de perifera skikten innan- 

 för korkmanteln äro cellerna antingen helt och hållet 

 utfyllda av en brunaktig homogen massa, eller ock 

 äro väggarna beklädda av skällor med vidhäftande 

 druser och klotrunda droppar. Dessa tydligen sekun- 

 därt framkallade cellinnehäll färga sig starkt med Su- 

 dan III och utgöras sålunda av något fettämne, sanno- 

 likt förhartsad kåda. Understundom innehålla dess- 

 utom samma celler betydande mängder stärkelse. I 

 svulstens centrala delar finner man ett rikt förgrenat 

 mycel. Alla tecken tyda på att detsamma har para- 

 sitisk karaktär och alltså varit den direkta orsaken till 

 de nu behandlade anmärkningsvärda barkskadorna. 



Av det sagda torde framgå, att svampens för- 

 måga att sprida sig inom skottaxlarna måste vara högst 

 begränsad. Sannolikt sätter vävnadernas rikliga kåd- 

 impregnering ganska snart ett oöverstigligt hinder för 

 dess framträngande. I detta avseende skulle den alltså 

 visa överensstämmelse med flera andra av barrträdens 

 parasitiska svampformer. 



En rätt belysande illustration till denna begrän- 

 sade tillväxtförmåga fann jag på kronoparken Tormo- 

 seröd (fig. 8). En av de smågrenar, som utvecklas 

 på årsskotten mellan gren varven, hade genom angrep- 

 pet på stammen kommit i en ogynnsam ställning; 

 själva gränslinjen mellan barkens levande och döda 

 del gick just över den lilla grenens insertionspunkt. 

 Resultatet härav visade sig följande år. Det skott, 

 som då kom till utveckling, var synnerligen svagt, 

 barren voro flera gånger kortare än de normala och 

 sutto tätt, borstlikt hopade. Den följande år (191 1) 

 utvecklade skottleden hade emellertid i alla avseenden 

 återtagit ett normalt utseende. Detta utvecklingsför- 

 lopp förklaras sannolikt på följande sätt. Genom svamp- 

 angreppet har näringsledningen till grenen uppenbar- 

 ligen blivit rubbad, dock icke starkare än att det 

 svaga, borstliknande årsskottet kunnat utväxa. Ge- 

 nom en därefter inträdande omfattande nxbildning av 



Ur Stålens Skogsförsöks- 

 anstalts saml. Fört. foto. 



Fig. 8. Gren, som 

 genom angrcjip av 

 topptorka fått sin nä- 

 ringstillförsel rubbad 

 och därför utvecklat 

 ett borstliknande års- 

 skott. Följande år har 

 näringstillförseln åter- . 

 ställts och skottutveck- 

 lingen ätergutt till det 

 normala. 



Fichtenzweig, dessen Nah- 

 rungszufulir durch die Gip- 

 fcldiirrc L;estört wurde. Fs 

 entwickelte sich deshalb ein 

 Biirstentrieb. Ira folgen- 

 den Jahr, als die Nahrungs- 

 leitung wiederhergestellt 

 wurde, ist die Tnebent- 

 wicklung von neucm nor- 

 mal gevvorden. 



Skogsvhrds/brenini;ens Tidskrift , Fackajdilniitgen. J()IS- 



N 



