2 04' 



TORSTEN LAGKRBERG. 



med den svamp, som jag tillställt honom, och framhåller att denna i 

 själva verket har vissa likheter med en Cenangella — ett släkte, skilt 

 från Cenangium huvudsakligen genom 2-celliga sporer. Det förefaller 

 mig också alldeles klart, att f. ombrophiloides med den diagnos, som Reiim 



givit, knappast kan ha något direkt att 

 skaffa med det apothecium, som upp- 

 träder på de dödade grantopj)arna. Det 

 synes mig icke heller mycket sannolikt, 

 att detsamma skulle vara en Cenangella 

 just på grund av själva sporkaraktären. 

 Med den släktbegränsning, som göres 

 såväl av Rehm (I, sid. 214) som av 

 Saccardo (sid. 546) och Karsten (sid. 

 17 och följ.) måste svampen emellertid 

 vara en äkta Crunienula. Redan till 

 det yttre visar den stora överensstäm- 

 melser med Cr. pinicola och en under- 

 sökning av apotheciets byggnad giver 

 också det resultatet, att stora likheter 

 finnas i anatomiskt hänseende. Dock 

 äro även avvikelserna stora och mänga, 

 systematiskt sett torde de vara så tungt 

 vägande, att man är berättigad att upp- 

 fatta den ifrågavarande svampformen 

 som en självständig art. Jag beskriver 

 den därför här under namn av 



Crumenula abietina n. sp. ■ — Apothe- 

 cia gregaria vel sparsa, e cortice prorum- 

 pentia, primitus clausa semiglobosa, apice 

 plus minus plana, demum cyathoidea vel 

 planiuscula, latitudine circiter i mm., bre- 

 vissime stipitata vel sessilia, margine inflexo, 

 fusconigricantia, subhirta vel denudata, sicca 

 complicata. Excipulum prosenchymaticum e 

 cellulis fuscis 5 — 7 // crassis contextum. 

 Asci cylindraceo-clavati, apice rotundati 

 100 — 160 X 9- — 15 //• SporK typice 3- 

 septatae Sinae, hyalinfe, oblongae rectae vel 

 curvula;, 15 — 24 x 4 — 6 //, srepissime au- 

 tem in uno apothecio vel etiam in uno asco ad formam et numerum sejjto- 

 rum valde variabiles, o: — 7: septat?e, interdum etiam spermatoideae. Paraj)hy- 

 ses filiformes circiter 2 ft crasss, basi furcatae apice incrassatse et demum 

 fuscescentes. — Pycnidia sub nomine Brunchorstuv destriientis Eriksson iam 

 nota. — Hiophila in partibus terminalilms trunrorum et ramorum Pice(T e.xcelsie 

 (Lam.) Lk., (juas necat. Suecia meridionali occurrit. 



Ur Statens Skogsförsöksanstalts sanil. Förf. foto. 

 Fig. 17. Stamdel med grupper av apo- 

 ibecier (Crzifnemi/a abrettna n. sp.)och pyk- 

 nider [Brutickorsiia destriietis) i sprickor 

 av ytterbarken. — Stöpsjöhyttan, Värm- 

 land. 



Stanimstiick mit Gtuppen von Apothecien (O. 



abietina n. sp.) und Pykniden {Brunchorstia 



destruens) in den Rissen der Aussenrinde. — 



.Stöpsjöhyttan, Prov. Warmland. 



