2 14* J. MEVES. 



Torra lik efter nunnelarver, hvilka sommaren 1900 dött i farsoten, 

 uppblöttes med vatten till en röra, hvarefter nunneägg, samlade hös- 

 ten 1900 vid äggrevisionen, neddoppades däri och sedan utbreddes i 

 luften för torkning. Sex noga rengjorda glasburkar, 112 mm. höga 

 och 8,2 mm. i diameter, inrättades nu den 18 mars 1901 sålunda. I 

 hvardera af burkarna n:o i och 2 lades 100 ej förgiftade ägg i och 

 för jämförande kontroll, i hvardera af n:o 3 och 4 placerades 50 för- 

 giftade och 50 ej förgiftade ägg, samt i h varje af n:o 5 och 6 100 för- 

 giftade. Burkarnas öppningar öfverspändes med tunt tyg (gas) i tvä 

 lager, mellan hvilka för mikroorganismers utestängande lades neutralise- 

 rad vadd. Till yttermera säkerhet ställdes de tre dubbelgrupperna i 

 skilda boningsrum. Så snart larverna började kläckas insattes i burkar- 

 na späda salladblad som föda, enär vid denna årstid ännu saknades unga 

 granbarr. 



Anledningen till att försöken gjordes så tidigt på året var, att jag 

 hoppades vinna användbara resultat, innan larvsällskapet ute i skogen 

 började röra på sig. Såsom kändt är utgör sallad i allmänhet ett ut- 

 märkt surrogat för larvföda, när naturlig sådan brister, äfven i fråga om 

 nunnelarver, såsom jag redan förut erfarit. Gamla granbarr ratas där- 

 emot af n}'kläckta nunnelarver. 



Förloppet, hvaröfver naturligtvis fördes dagbok, var i n:o i — 6 så- 

 som framgår af nu utarbetad tab. I. Därur kan inhämtas följande: 



Om de förtorkade slöa äggen äfvensom de till vissa ändamål ut- 

 tagna larverna såsom sig bör bortelimineras såsom icke befintliga, och 

 vi till en början inskränka oss till tiden från den 23 mars, då de första 

 larverna utkläcktes, till den 3 april, finna vi, att af de ur icke infekte- 

 rade ägg framkomna larverna 1 n:o i och 2, tillsammans 136 st. 

 (644-72), blott 4 {2-^2) larver dött, hvilket visar en dödlighet af endast 

 2,94 % Dessa 4 larver hade antagligen dött af andra orsaker än 

 polyedersjuka. I n:o 5 och 6, innehållande tillsammans 139 (68 + 71) 

 larver ur enbart förgiftade ägg, dog däremot under samma tid hela be- 

 sättningen, således 100 %. Deras lik visade i allmänhet polyederlikens 

 karaktäristiska yttre kännetecken: uppsvälldt bröst, hufvudet tryckt mot 

 bröstet, innehållet saftigt och brunt. Tyvärr var vid den tiden ännu 

 icke kändt, att polyedersjukdom kunde säkert konstateras genom mikro- 

 skopisk undersökning, eljest hade jag naturligtvis ej underlåtit detta. — 

 Vidare är att märka, att dödligheten ej började förr än den 30 mars, 

 eller minst 7 dagar efter det larverna började framkomma och förtära 

 de giftiga äggskalen, hvilken tid alltså kan betraktas såsom minsta in- 

 kubationstid hos nykläckta larver, och att efter högst 1 1 lefnadsdagar 

 samtliga larver strukit med. 



