FÖRSÖK MED INFEKTION AF NUNNANS LARVER. 2 15* 



Detta försök visade alltså med önskvärd tydlighet, att ingen fruk- 

 tan behöfde hysas för larvmängdens ökning i skogen genom utläggning 

 af infekterade ägg under förutsättning, att dessa ägg på lämpligt sätt 

 skyddas så, att icke regn kan bortspola sjukdomsämnet. 



Omnämnas bör här äfven, att i n:o i och 2 larverna den 1 1 maj 

 hade uppnått en längd varierande mellan 10 och 23 mm., och den 24 

 maj 17 — 45 mm. Hufvudets bredd utgjorde sistnämnda dag 2 — 4,5 

 mm. De större larverna voro antagligen af honkön. Ur mänga af dessa 

 larver, som naturligtvis med tiden undfingo större utrymme äfvensom 

 granbarr till föda, erhöUos utbildade fjärilar. 



Försöket n:r 3 och 4, intaget i samma tab. I, afsåg endast att ut- 

 röna, huruvida lämpligt kunde vara att i skogen utlägga förgiftade ägg, 

 som blifvit »utspädda» med icke förgiftade; ett sätt, som då lärer hafva 

 anväiidts i Tyskland, möjligen i saknad af tillräckligt infektionsmaterial. 

 Såsom tabellen utvisar, dogo visserligen äfven här till sist alla larver, 

 som efter frånräkning af de uttagna uppgingo till 146 st., de flesta af 

 dem eller 120 st. inom samma tid som de i n:o 5 och 6, men 26 st. 

 lefde muntert ända till den 10 april, då 10 dogo, och öfriga 16 ströko 

 med först så småningom intill den 15 april. Troligt är att sagda 26 

 larver blefvo efter hand smittade af de förut aflifvade kamraternas lik. 

 I alla händelser syntes försöket icke uppmuntra till dylik utspädning, 

 helst som det i praktiken torde blifva rätt svårt att få blandningen så 

 homogen, att icke en del utlagda nypor komme att bestå af endast 

 oförgiftade. Efter hvad jag hört lära ock de tyska experimenten här- 

 med hafva misslyckats, hvilket haft till följd att hela metoden med ut- 

 läggning af förgiftade ägg kommit i misskredit i Tyskland. 



För att söka utröna i hvad mån larver ur förgiftade ägg förmå 

 öfverföra smitta till friska larver ur ej infekterade ägg, inrättade jag den 

 29 mars ytterligare två glasburkar n:o 7 och 8 af samma storlek som 

 de föregående, och insatte i enhvar af dessa, utan äggskal, 25 friska 

 larver ur n:r i och 2 samt 25 larver ur infekterade ägg från n:o 5 och 6, 

 3 — 6 dagar gamla. I n.o 5 och 6 var vid denna tidpunkt sjukdomen 

 ännu ej utbruten, såsom synes af tab. I. Förloppet af detta dubbel- 

 försök synes af tab. II, hvari för jämförelse äfven n:o i och 2 finnas 

 införda. Man ser här, att redan den 9 april, eller på tolfte dagen, dött 

 icke blott ett antal motsvarande de ur förgiftade ägg kläckta larverna, 

 utan äfven därutöfver 29 st. Därefter framskred dödligheten långsam- 

 mare, likväl så att i n:o 7 den 7 maj och i n:o 8 den 13 maj alla larver 

 strukit med. Det torde nog, efter erfarenheten ur tab. I, kunna anses 

 såsom ganska säkert, att åtminstone förenämnda 29 larver tillhört de ur- 

 sprungligen friska larverna, och att alltså minst 58 % af de friska larverna 



