2 2 2-^ EDV. KINBERG. 



planläggning af hushållningen med enskildes skogar, utan äfven för att tillhandagä ut- 

 syningssökande och andra skogsägare med råd och anvisningar rörande skogens och mar- 

 kens vård samt spridande af kunskap om skogsskötseln i öfrigt inom orterna, torde ej alle- 

 nast de berättigade kraf, som den enskilde skogsägaren kan uppställa i afseende å tillgodo- 

 görande af sin skogsegendoms tillgångar, blifva tillfullo tillgodosedda, utan kan uppenbar- 

 ligen äfven det allmännas intresse af kunskaps utbredande i skogsskötsel och skogsvård 

 inom nu ifrågavarande län anses vara väl beaktadt och främjadt. Genom den omnämnda 

 nya organisationen komma nämligen att här finnas att tillgå just de organ eller den lefvande 

 kraft för väckande af intresse och främjande af arbete för skogarnas bättre vård, som 1903 

 års allmänna skogsvärdslag ansågs sakna, och hvilken brist därföre måste fyllas genom det 

 nya organ, som då bildades under namn af skogsvårdsstyrelse. 



Men inrättandet af sädana styrelser såsom supplement till här ofvan omförmälda orga- 

 nisation för nu ifrågavarande skogslagars handhafvande kan däremot enligt vår uppfattning 

 icke vara af något behof påkalladt. 



Af den redogörelse, som lämnats i kommitténs betänkande under rubriken skogs- 

 vårdsafgifter angående de af länens landsting och hushållningssällskaps förvaltningsutskott 

 tillsatta skogsvårdsnämnder med uppgift att förvalta af stat, landsting eller hushållningssäll- 

 skap beviljade anslag för den enskilda skogsvårdens främjande, inhämtas hurusom dessa 

 nämnder med framgång utöfvat sin verksamhet och på ett lyckligt sätt fyllt sin uppgift, 

 jämväl med afseende å utbredande inom orterna af kunskap i skogshushållning genom att 

 anlita skogsingenjör för att hålla föredrag vid sammanträden, som varit talrikt besökta. 



Enklaste och bästa utvägen att lösa uppgiften i fråga om förvaltningen och fördel- 

 ningen af skogsvårdsmedlen torde vara att beträda den redan inslagna vägen. Vi anse där- 

 för att omförmälda skogsvårdsnämnder böra för ändamålet anlitas. 



I fråga om medels anskaffande härtill är att beakta att skogsvårdsafgiften drabbar i 

 sista hand skogsägaren, som nödgas underkasta sig en mot afgiften svarande minskning i 

 priset å försäljningsvirket. Man kan nämligen icke antaga, att virkesköparen, i synnerhet 

 om han är exportör, såsom fallet är uti ifrågavarande län, skall vid köpet underlåta bereda 

 sig afdrag för en afgift, som han får vidkännas för sin exportvara. 



Det ofvan sagda gäller emellertid såväl den enskilda som staten i egenskap af skogs- 

 ägare, ehuru i högre grad staten, som icke för sina skogar begagnar sig af skogsvårds- 

 medel, utan afstår den del af dessa medel, som härstammar frän virke, afverkadt ä kronans 

 skogar, såsom ett indirekt bidrag till det enskilda skogsvårdens främjande.» 



Lappmarken. . — 



Skogarnas — — — 



fördebtmg. Sammanfattas det ofvan anförda, finner man att af den i enskild ägo varande utmar- 



ken innehar trävaruindustrien: 



med äganderätt 855,766 har 



» nyttjanderätt 30^7593 » 



Summa 1,164,359 har 



Om den utmark i nordligaste och inre delarna af det afvittrade Lappland frånräknas, 

 som icke kan blifva föremål för hvad man här egentligen menar med skogsbruk eller vir- 

 kesproduktion för export, — — — — — — — — — -- — — — — — — — 



kan man säga, att trävaruindustrien har under sin disposition minst hälften af Lapplands i 

 enskild ägo varande utmark. Men då spekulationen städse uppsöker det bästa, som är att 

 tillgå, d. v. s. de skogrikaste och gynnsammast belägna skogssocknarna, hafva dessa att 

 visa ett vida högre procenttal för nämnda industris skogsinnehaf. 



Såsom exempel anföras : 



Lycksele socken 87 procent 



Asele » 75 » 



Dorotea » 66 » 



Fredrika » 73 » 



Mala » 70 » 



Jockmock » 56 '> 



