2 30''' EDV. KIN BERG. 



bidrags erhållande, få åtnöjas med en alltför ringa andel i skogsvårdsmedel, 

 hvartill de från egna skogar lämnat bidrag. 



Orsaken till att i nu omförmälda fall de små skogsägarna, hvilka obe- 

 stridligen mer än de större äro i behof af stöd i sin skogsvård och därför 

 ur det allmännas synpunkt bort i första rummet stödjas, likväl bekommit den 

 mindre andelen af skogsvårdsmedlen, ligger uppenbarligen dels i själfva syste- 

 met, som utdebiterat afgiften på trävaruexporten, dels ock i trävaruindu- 

 striens tillgång på utvägar i fråga om skogsarbeten. 



Låt vara att de mindre skogsägarna under de två sista åren af ofvan- 

 nämnda period fått bidrag, som till totalbeloppet ungefärligen motsvarar det 

 af bolag bekomna. Det har emellertid åtgått sju år efter skogsvårdsafgiftens 

 införande, innan man hunnit så långt. Och under denna tid ha de mindre 

 skogsägarna för vården om sina skogsmarker fått sammanräknadt åtnöjas med 

 35>57 % af skogsmedlen, medan bolagen för sina skogar tagit åt sig 64,43 %. 



Reservanterna hafva i sin framställning ej gifvit uttryck åt annat, än att 

 1903 års system i fråga om skogsvårdsafgifter är olämpligt att införas i de 

 två nordligaste länen med deras undantagslagstiftning och säregna förhål- 

 landen. 



Då nämnda års förordning angående skogsvårdsafgift ej vidare gäller 

 utan blifvit ersatt af en ny, utfärdad den 11 oktober 19 12, innehållande 

 andra grunder för afgiftens erläggande än hittills varit gällande, lärer det 

 knappast vara lämpligt upptaga utrymmet med vidare dryftning angående 

 skogsvårdsafgifter grundade på den gamla förordningen. Vid tiden för reser- 

 vationens afgifvande funnos emellertid ej att tillgå några detaljsiffror angående 

 19 1 o års kronoskogsafverkning, men då sådana nu blifvit tillgängliga, tillåter 

 jag mig här meddela, huruledes den i reservationen å sid. 679 gjorda beräk- 

 ningen utfaller, när den grundas på sist nämnda siffror. Beräkningsmetoden 

 är densamma, som förut tillämpats och som jämväl kommittémajoriteten an- 

 vändt å sid. 409 i fråga om enskildes lappmarksskogar och allmänningsskogar. 



Hela kubikmassan af 1910 års afverkning å kronans skogar i de ifråga- 

 varande två länen belöper sig till 1,826,239 kbm. Däraf äro 28,076 kbm. 

 upphugget och till saluplats framfördt och såldt virke. Det öfriga är såldt 

 å rot, bestående af 185,731 kbm. kol-, bränn- och tjärved, 93,390 kbm. 

 pappersmasseved och 1,519,042 kbm. till timmer afsedt virke. Af sistnämnda 

 post utgöra 1,350,028 kbm. den s. k. ordinarie utsyningen eller afverkningen, 

 afyttrad etter auktionsutbud, och 169,014 kbm. det s. k. extra utsyningsvirket, 

 såldt under hand. Om dessa 1,350,028 kbm. reduceras till sågad vara under 

 antagande af ett sågutbyte utaf 2/3 af råämnets massa, så erhålles en kvantitet 

 såggods af 900,018 kbm., för hvilka enligt 1903 års bestämmelser, om de 

 tillämpades uti ifrågavarande län, skulle i skogsvårdsafgifter erläggas 90,001 

 kronor. Det öfriga virket till den del det lämpar sig för export betraktas 

 såsom reserv i kalkylen men pappersmasseveden, 93,390 kbm., reducerade med 

 hälften till tons kemisk torr och andra hälften till tons mekanisk torr pappers- 

 massa, beräknas lämna i skogsvårdsafgift minst omkring 6,000 kronor. Re- 

 sultatet skulle då blifva 96,001 kronor i stället för 112,000 kronor enligt 

 föregående uppgift. 



Huru det nya systemet i fråga om skogsvårdsafgifts utgörande kommer 

 att verka är ju svårt att förutsäga. Det torde i väsentlig mån bero på taxe- 

 ringen. Men under alla förhållanden erhåller hvarje landstingsområde allenast 



